Speciale, PDF-fil, 4,2 MB (lav billedkvalitet) - nyklassicisme.dk
Speciale, PDF-fil, 4,2 MB (lav billedkvalitet) - nyklassicisme.dk
Speciale, PDF-fil, 4,2 MB (lav billedkvalitet) - nyklassicisme.dk
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Duelighed arbeide sig Classerne igiennem. Den fattige har, som den rige, lige Ad-<br />
gang; hands Arbeide bedømmes og ikke Personen”. 215 Denne passus synes at reflekte-<br />
re et behov hos Akademiet for at tydeliggøre dets position, hvilket synes at indicere,<br />
at denne praksis langt fra var enerådende, dvs. proklamationen markerede et opgør<br />
med en orden, hvor andre kriterier end talentet gjorde sig gældende i forfremmelsen<br />
af individer. Denne opfattelse afspejles desuden i et brev fra Abildgaard, skrevet år<br />
1778, til Kunstakademiets direktør C.F. Harsdorff, fremførende en ansøgning om at<br />
blive professor ved Akademiet med den bemærkning, at: “... ieg er ganske forvisset<br />
om, at dersom ieg til denne Plads skulde have nogen Concurrent, der da ingen bliver<br />
mig foretrukket uden paa den vigtigste grund af større Talents og Fortienester”. 216<br />
For at sikre den meritokratiske orden var det nødvendigt, at institutionens med-<br />
lemmer tillagde sig en professionel omgangsform, dvs. behandlede de kunstneriske<br />
spørgsmål uden indblanding af ikke-fagspecifikke forhold. Et centralt aspekt var læ-<br />
rernes bedømmelse af elevernes arbejde, der burde foretages ved en nøgtern, retsin-<br />
dig attitude, hvilket markeres i akademireglementet af 1754, hvor professorerne på-<br />
lægges, at: “... vise Ret og Retfærdighed i at dømme om Præmierne, og det om saa<br />
meget meere, paa det et ungt Menneske, ved uretfærdig Fornærmelse, ey skal tabe<br />
Lyst, Fliid og Haab”. 217 For at understøtte den fordomsfri vurdering var der anonymi-<br />
tet i elevkonkurrencerne, dvs. værkerne blev bedømt uden kendskab til deres ophavs-<br />
mænd, blot mærket ved et bogstav eller nummer. Desuden stemte professorerne om<br />
konkurrencens vinder, derved minimerende den subjektive faktor. 218<br />
Alle disse direktiver og praktiske tiltag kredsede om sikringen af de mest kvalifice-<br />
rede elevers begunstigelse. De demonstrerede et ønske om, at institutionens deltagere<br />
tillagde sig en saglig, upersonlig tilgang til det kunstakademiske virke, ekspliciteret i<br />
215 Jonge 1945 p. 272. Denne praksis betones andre steder i teksten, bl.a. bekendtgøres vedr. elevens oprykning<br />
mellem klasser, at han: “... bliver ikke derfra forfremmet til en anden Classe, uden allene ved sin egen Flid og<br />
Duelighed” (Jonge 1945 p. 251).<br />
216 Christensen 1999 p. 115. Talentets forrang konstateres også af kobberstikker og akademiprofessor J.F. Clemens,<br />
der i en selvbiografi beretter, at: “... Erfaringen lærte mig og, at Talenter ... ene leder Artisten til hæder<br />
...” (Hannover 1896 p. 332).<br />
217 Meldahl, Johansen 1904 p. 54.<br />
218 Jf. Saabye 1973 p. 24, Salling 1975 p. 21. Jonge klargør formålet med denne praksis: “Disse Tegninger ere<br />
uden Navne eller noget andet Tegn, saa at Bedømmelsen blot skeer efter Fortieneste” (Jonge 1945 p. 251). Det<br />
var dog så som så med anonymiteten, eftersom professorerne ofte havde god indsigt i konkurrenceforholdene.<br />
81