Oxus - Centralasiatisk Selskab
Oxus - Centralasiatisk Selskab
Oxus - Centralasiatisk Selskab
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
OXUS<br />
Nyhedsbrev for<br />
<strong>Centralasiatisk</strong><br />
<strong>Selskab</strong><br />
2011, nr. 2
Umida Ahmedovas besøg i Danmark<br />
Ulla Prien<br />
Revolution fører ikke altid til demokrati<br />
Malene Haakanson<br />
”Vi vil bare have fred og arbejde”<br />
Malene Haakanson<br />
<strong>Oxus</strong><br />
Indhold<br />
Teopskrifter fra Centralasien – og tibetansk lammekarry<br />
Per Fischer<br />
Centralasien siden sidst<br />
Morten D. Christensen<br />
Udgivet af <strong>Centralasiatisk</strong> <strong>Selskab</strong>,<br />
København 2011; ISSN: 1901-9637<br />
Forsidebillede: Den usbekiske fotograf Umida<br />
Ahmedova, fotograferet under sit besøg i<br />
Danmark i maj 2011 af ©Muborak Sharipova.<br />
<strong>Centralasiatisk</strong> <strong>Selskab</strong> har til formål at<br />
fremme kendskabet til og interessen for<br />
Centralasien før og nu samt fungere som<br />
tværfagligt forum for koordinering og styrkelse af<br />
aktiviteter, der omhandler Centralasien.<br />
<strong>Centralasiatisk</strong> <strong>Selskab</strong> er en apolitisk og ikkeprofitbaseret<br />
organisation. Betegnelsen<br />
Centralasien dækker i selskabets regi primært<br />
landene Afghanistan, Kasakhstan, Kirgisistan,<br />
Tadsjikistan, Turkmenistan, Usbekistan;<br />
provinsen Xinjiang i Kina; de sydsibiriske<br />
provinser i Rusland; de nordlige provinser i<br />
Pakistan; samt emigranter fra de pågældende<br />
områder. Se mere på www.centralasien.dk.<br />
Bidrag i form af artikler, information om<br />
arrangementer, billedmateriale, idéer/forslag til<br />
emner kan indsendes pr. e-mail til<br />
mail@centralasien.dk. I tilfælde af<br />
forbindelsesproblemer kan centralasien@live.dk<br />
bruges i stedet.<br />
Redaktion: Morten D. Christensen, Adam<br />
Hyllested, Per Fischer, Pia Dyrhagen, Sten<br />
Madsen og Jørgen Thomsen.<br />
Redaktionen for dette nummer er afsluttet 22.<br />
juni 2011.<br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
Kasketbytteri i<br />
bestyrelsen<br />
Bestyrelsen for <strong>Centralasiatisk</strong> <strong>Selskab</strong> valgte på<br />
sit konstituerende bestyrelsesmøde 1. maj<br />
Morten Dyrhagen Christensen til ny formand.<br />
Han afløser Rasmus Chr. Elling, der selv<br />
ønskede at slippe tøjlerne af tidsmæssige<br />
årsager. Rasmus Chr. Elling fortsætter som<br />
bestyrelsesmedlem.<br />
Ulla Prien er indtrådt i bestyrelsen valgt på<br />
generalforsamlingen i marts, hvor Janus Gohr<br />
Mørk udtrådte. Han er i stedet valgt som<br />
suppleant.<br />
Bestyrelsen ser derfor således ud frem til<br />
generalforsamlingen i 2012:<br />
Adam Hyllested (sekretær)<br />
Jonas K. Jepsen<br />
Jørgen Thomsen<br />
Mads Østergaard<br />
Morten D. Christensen (formand)<br />
Muborak Sharipova (næstformand)<br />
Rasmus Chr. Elling<br />
Sten Madsen (kasserer)<br />
Ulla Prien<br />
Suppleanter:<br />
Janus Gohr Mørk<br />
Lars Højer<br />
Maria Louw<br />
Søren Theisen<br />
4<br />
6<br />
10<br />
13<br />
17<br />
2
<strong>Oxus</strong><br />
Interesseret i<br />
Centralasien?<br />
Så er et medlemskab af <strong>Centralasiatisk</strong> <strong>Selskab</strong> måske noget for<br />
dig. Vores interesseområde er de tidligere sovjetrepublikker i<br />
Centralasien samt Afghanistan, dele af Pakistan, Xinjiang og<br />
tilgrænsende områder.<br />
Medlemsfordelene omfatter bl.a.:<br />
Medlemsarrangementer: foredrag med danske og udenlandske gæster,<br />
debatmøder, museumsomvisninger, filmforevisninger og rejser m.m.<br />
Tidsskriftet <strong>Oxus</strong> med artikler, madopskrifter og nyheder samt tidsskriftet<br />
DSCA journal med akademiske artikler<br />
Nyhedsbreve med info om foredrag, film, udstillinger, koncerter,<br />
bogudgivelser, konferencer, stillingsopslag m.m.<br />
Medlemsprofil på hjemmesiden og mulighed for at blive del af et<br />
internationalt netværk<br />
Gratis deltagelse i betalingsarrangementer og særtilbud på musik, bøger og<br />
rejser<br />
Kontingentstørrelser for et års medlemskab: Kontooplysninger:<br />
Ordinære medlemmer kr. 150,- Reg.nr. 4180<br />
Studerende, arbejdsløse og pensionister kr. 75,- (Danske Bank, Vesterport/Nytorv afd.)<br />
Husstandsmedlemskab kr. 200,- (for ordinære medlemmer) Kontonr. 4180209689<br />
Kollektive medlemskaber / Støtteabonnementer: SWIFT-BIC: DABADKKK<br />
organisationer og firmaer med under 50 ansatte: kr. 1000,- IBAN: DK9530004180209689<br />
organisationer og firmaer med over 50 ansatte: kr. 2000,-<br />
Husk at anføre navn i tekstfeltet ved overførslen; ellers er der risiko for, at vi ikke kan registrere betalingen.<br />
Mere information på www.centralasien.dk eller ved henvendelse til mail@centralasien.dk.<br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
3
<strong>Oxus</strong><br />
Umida Ahmedovas besøg i Danmark<br />
af Ulla Prien<br />
17.-30. maj var den usbekiske fotograf Umida Ahemdova på besøg i Danmark inviteret af<br />
Dansk PEN Klub, hvor hun havde rig mulighed for at fortælle om sine fotografier og vise<br />
sine film ved flere arrangementer.<br />
Der har tidligere været bragt en artikel i <strong>Oxus</strong> om<br />
Umida Ahmedova, som i 2010 blev dømt i<br />
Tasjkent for ærekrænkelse og bagvaskelse af det<br />
usbekiske folk. Hun fik amnesti umiddelbart efter,<br />
men både fotobogen Mænd og kvinder; fra<br />
solopgang til solnedgang og filmen<br />
Jomfruelighedens byrde er nu forbudt i<br />
Usbekistan, og hendes arbejdsvilkår er blevet<br />
meget vanskelige. Flere af <strong>Centralasiatisk</strong><br />
<strong>Selskab</strong>s medlemmer var meget aktive med at<br />
arrangere aktiviteter, tolke m.m. i forbindelse med<br />
Umidas besøg.<br />
Penklubben stod den 23. maj for et<br />
arrangement i samarbejde med dagbladet<br />
Information, hvor Niels Ivar Larsen interviewede<br />
Umida om hendes nuværende situation og om<br />
historien bag billederne og filmene. Endvidere<br />
kom der en artikel i Information:<br />
http://www.information.dk/270179. Penklubben<br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
arrangerede også en udstilling med både ældre og<br />
nyere billeder af Umida i Poesiens Hus i<br />
Gothersgade 89, København.<br />
Den 18. maj var Umida gæsteforelæser på<br />
Københavns universitet og talte om ”Kulturlivet i<br />
Usbekistan og den usbekiske identitet - mellem<br />
sovjettiden og dagen i dag".<br />
I Roskilde var der en aften i foreningen<br />
”Venner over grænser”, hvor Umida viste sine film<br />
om skikke og traditioner i Usbekistan og om byen<br />
Bukhara. http://www.sn.dk/Doemt-for-atfornaerme-sit-eget-folk/Roskilde/artikel/131271<br />
Umida gav et længere interview til Amnesty<br />
Internationals blad, og Verdenskulturcentret<br />
(Alma Bekturganova Andersen) på Nørre Allé i<br />
København holdt et meget velbesøgt arrangement<br />
den 26. maj, med forevisning af Jomfruelighedens<br />
byrde og efterfølgende debat med en ordstyrer fra<br />
Penklubben.<br />
4
©Umida Ahmedova<br />
Mubarak Sharipova og hendes mand, Henrik,<br />
begge fra <strong>Centralasiatisk</strong> <strong>Selskab</strong>, inviterede<br />
Umida til en aften i deres hyggelige hus på Sct.<br />
Jørgensbjerg i Roskilde.<br />
©Umida Ahmedova<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
Der blev dog også tid til at tage lidt rundt i landet<br />
og til at fotografere en masse. Umida kom blandt<br />
andet til Fyn og til Bornholm.<br />
©Muborak Sharipova<br />
5
<strong>Oxus</strong><br />
Ødelæggelserne fra den etniske konflikt mellem usbekere og kirgisere i byen Osj er enorme. I dette blandede<br />
boligkvarter få kilometer uden for centrum er 286 huse blevet brændt ned. De fleste indbyggere har ingen forsikring,<br />
så de må bo i ruinerne af de ødelagte huse. (Foto: ©Malene Haakansson)<br />
Revolution fører<br />
ikke altid til demokrati<br />
af Malene Haakansson<br />
Kirgistans befolkning har smidt to autoritære og korrupte præsidenter på porten inden<br />
for fem år, men det har ikke fået det centralasiatiske land tættere på demokrati. Det<br />
mener menneskerettighedsaktivist og analytiker. De frygter, at landets voldelige<br />
opstande ikke er ovre.<br />
Det syv etagers massive præsidentpalads stråler i<br />
solen på Chuy Avenue – en bred boulevard i<br />
Kirgistans hovedstad Bisjkek. På jerngitteret, som<br />
omkranser paladset, hænger sorte mindeplader<br />
med navnene på de 80 mennesker, der mistede<br />
livet den 7. april sidste år, da demonstranter<br />
stormede paladset. Udover pladerne skal man<br />
have hjælp fra en lokal for at finde sporene fra de<br />
blodige dage, hvor voldsomme sammenstød<br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
mellem demonstranter og politi fik daværende<br />
præsident Kurmanbek Bakijev til at flygte ud af<br />
landet. På asfalten foran gitteret har pårørende<br />
med hvid maling tegnet omridset af deres kære,<br />
som blev skudt af politi og snigskytter fra den<br />
prægtige bygnings tag.<br />
Revolutionen har for udenforstående medført<br />
store forandringer for det centralasiatiske land,<br />
som er omgivet af diktatoriske og autoritære<br />
6
lande. Oppositionen dannede straks en<br />
overgangsregering ledet af den tidligere<br />
udenrigsminister Roza Otunbajeva, som er<br />
fungerende præsident indtil udgangen af 2011. I<br />
sommer blev landets grundlov ændret ved en<br />
folkeafstemning, hvor præsidentens magt er<br />
blevet reduceret og parlamentet er blevet styrket.<br />
Kirgistan bliver dermed det første land i<br />
Centralasien, som indfører et parlamentarisk<br />
demokrati. Efterårets parlamentsvalg resulterede i<br />
en ny koalitionsregering.<br />
Men på trods af Kirgistans umiddelbare<br />
positive og demokratiske retning er den 31-årige<br />
menneskerettighedsaktivist Gulshaiyr Abdirasulova<br />
ikke imponeret.<br />
Menneskerettighedsaktivisten Gulshaiyr<br />
Abdirasulova. (Foto: ©Malene Haakansson)<br />
“Situationen i Kirgistan er blevet værre. Vi har<br />
problemer med menneskerettighederne, vores<br />
økonomi er kollapset, og alle vores interne<br />
problemer er skyld i, at vi er under massivt pres<br />
udefra. De nuværende reformer, som regeringen<br />
har sat i gang, er ikke bæredygtige. De giver ingen<br />
resultater, ” siger Gulshaiyr Abdirasulova.<br />
Både Rusland og Kina kæmper for at øge deres<br />
indflydelse i det lille land med 5,5 millioner<br />
indbyggere. Også Vesten er interesseret i Kirgistan<br />
på grund af dets centrale placering. Kirgistan<br />
huser både en russisk militærbase og en<br />
amerikansk militærbase, hvorfra de allierede fører<br />
deres kampagne mod terror i Afghanistan.<br />
Gulshaiyr Abdirasulova var en af de ledende<br />
kræfter bag ungdomsbevægelsen Kel Kel, som var<br />
med til at vælte Kirgistans første præsident efter<br />
Sovjetunionens fald – Askar Akajev – under den<br />
såkaldte Tulipan-revolution tilbage i 2005, som<br />
bragte Bakijev til magten. Under Bakijevs styre,<br />
som viste sig ikke at være meget bedre end det<br />
forrige med massiv korruption, nepotisme og<br />
krænkelser af menneskerettighederne, var den<br />
unge aktivist med til at organisere<br />
demonstrationer mod stigende priser på fødevarer<br />
og elektricitet.<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
Vi har brug for en stærk leder<br />
I en gammel nedslidt betonbygning i hovedstaden<br />
deler den ambitiøse aktivist kontor med andre<br />
unge, der kæmper for at myndigheder og<br />
politikere overholder menneskerettighederne.<br />
Langs væggene står reoler med tykke ringbind<br />
fyldt med officielle korrespondancer med<br />
myndighederne.<br />
Gulshaiyr Abdirasulova mener, at Kirgistans<br />
midlertidige præsident Roza Otunbajeva, ikke er<br />
stærk nok til at få gennemført sin politik.<br />
“Hun prøver at lede Kirgistan inden for en<br />
lovlig ramme, men hun har ikke nok magt til at<br />
gøre det. Magten ligger nu i parlamentet, men<br />
parlamentarikerne har alt for mange dagsordener<br />
til at kunne lave politik,” siger Gulshaiyr<br />
Abdirasulova og nævner en række vigtige<br />
lovforslag, som samler støv, fordi parlamentet<br />
ikke kan blive enig om at behandle dem – eller<br />
fordi der ikke er nok politikere ved<br />
afstemningerne til at et forslag kan blive<br />
behandlet.<br />
Det uarbejdsdygtige parlament bliver<br />
bekræftet af både eksperter og partimedlemmer.<br />
“Kirgistan er ikke klar til en parlamentarisk<br />
styreform,” konstaterer Gulshaiyr Abdirasulova,<br />
som i dag er PR koordinator i et uformelt<br />
menneskerettighedsnetværk for unge.<br />
Skindemokrati<br />
Den anerkendte tænketank International Crisis<br />
Group tegner et lignende dystert billede af den<br />
politiske situation i det bjergrige land.<br />
“Der er ingen tegn på, at Kirgistan er ved at<br />
blive et demokrati. Den demokratiske diskurs og<br />
retorik maskerer desværre korruption som<br />
sædvanlig,” siger den erfarne analytiker Paul<br />
Quinn-Judge, som er direktør for tænketanken i<br />
Centralasien.<br />
Ifølge den internationale organisation<br />
Transparency International gav den udbredte<br />
brug af korruption Kirgistan en kedelig 164 plads i<br />
2010 ud af i alt 178 lande. På samme indeks er<br />
Danmark målt til at være et af verdens mindst<br />
korrupte lande.<br />
Paul Quinn-Judge mener, at der er tale om en<br />
grundlovsmæssig rekonstruktion af regeringen,<br />
hvor den tidligere elite blot er blevet udskiftet med<br />
en ny. Kirgistans nuværende koalitionsregering<br />
består af ekstreme nationalister og angivelige<br />
socialdemokrater, som er mere interesseret i at<br />
øge deres egne formuer og magt end i at forbedre<br />
forholdene i landet.<br />
“Et af koalitionspartierne har travlt med at få<br />
kontrol over økonomiministerierne, og det er helt<br />
tydeligt ikke fordi partiet har en økonomisk<br />
filosofi. En anden leder etablerede sit parti lige før<br />
parlamentsvalget og bliver nu kritiseret for at<br />
bruge mere tid på at få kontrol over brændstof- og<br />
7
guldressourcerne i landet end noget andet,”<br />
fortæller han.<br />
80 mennesker blev dræbt, da demonstranter<br />
stormede præsidentpaladset i hovedstaden Bisjkek<br />
den 7. april sidste år. De dræbtes har fået en sort<br />
mindeplade uden for paladset og bliver betragtet som<br />
nationale frihedshelte. (Foto: ©Malene Haakansson)<br />
Store udfordringer forude<br />
Paul Quinn-Judge ser flere faresignaler for<br />
Kirgistans regering, som kan føre til endnu en<br />
folkelig opstand.<br />
“Regeringen er meget svag og har kun<br />
symbolsk kontrol over dele af landet, som er<br />
vigtige både økonomisk og politisk."<br />
Det gælder både i nord og syd, hvor politiske<br />
beslutninger bliver taget i en kombination af<br />
lokale interesser, der rangerer fra politik til<br />
organiseret kriminalitet, vurderer Quinn-Judge.<br />
En ekstrem kirgisisk nationalisme hærger<br />
landet og er som salt på såret i den uløste konflikt<br />
i den sydlige by Osj, hvor et etnisk blodbad<br />
mellem etniske kirgisere og etniske usbekere<br />
kostede over 400 mennesker livet i juni sidste år.<br />
“Ekstremister siger, at kirgisere, som stod bag<br />
voldshandlingerne i Osj, er helte, fordi de<br />
nedkæmpede usbekere, som ifølge ekstremisterne<br />
vil forhindre den centrale regering i at få kontrol<br />
over området. Denne version af hvad der skete<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
bliver ikke kun fortalt på gaden, men også i<br />
parlamentet," siger Paul Quinn-Judge.<br />
En svag regering giver mulighed for mange<br />
uhyggelige scenarier. Sikkerhedssituationen i<br />
Afghanistan kan hurtigt få indflydelse på, om<br />
ekstremistgrupper overtager magten i det sydlige<br />
Kirgistan. Den organiserede narkokriminalitet kan<br />
også nemt brede sig, hvis ikke regeringen formår<br />
at kontrollere hele landet. I dag er byen Osj<br />
centrum for afghansk narko, som er på vej til det<br />
europæiske marked.<br />
Træt af at vente på forandring<br />
Tålmodigheden er ved at slippe op hos Gulshaiyr<br />
Abdirasulova.<br />
“Vi har talt om de samme udfordringer siden<br />
1993, men vi har ikke set nogen forandring”,<br />
sukker hun.<br />
Udover den negative udvikling skriger<br />
Kirgistans infrastruktur på reformer og forbedringer<br />
hvad angår skole- og sundhedssystemet<br />
samt energisektoren. Ifølge International Crisis<br />
Groups seneste analyse er den offentlige sektor<br />
ved at bryde sammen på grund af manglende<br />
vedligeholdelse og korruption.<br />
“Jo mere regeringen forsømmer sin befolkning,<br />
jo mere sandsynligt bliver et scenarie for kaos. Når<br />
man har en regering, som har så travlt med at<br />
stjæle i stedet for at styrke de institutioner, som<br />
skal holde sammen på landet, kan enhver overtage<br />
magten," lyder Paul Quinn-Judges dom.<br />
Gulshaiyr Abdirasulova er bange for, at<br />
Kirgistan vil opleve endnu en revolution, hvor<br />
kriminelle og ekstremistiske kræfter kan være<br />
med til at dele landet i to. Hun frygter også, at<br />
Kirgistans kommende præsident, som<br />
befolkningen skal vælge til efteråret, kommer til at<br />
repræsentere det gamle korrupte og nepotistiske<br />
styre og vil invitere Bakijev tilbage til landet.<br />
Kirgiserne vil have en stærk præsident til at holde<br />
sammen på det, vi i Vesten troede skulle blive det<br />
første demokrati i Centralasien.<br />
8
Fakta<br />
Kirgistans revolutionære historie<br />
1991: Sovjetunionen går i opløsning og Kirgistan<br />
bliver et selvstændigt land. Askar Akajev bliver<br />
præsident og genvalgt i 1995 og 2000.<br />
2005: Flere uafhængige politikere og<br />
oppositionspolitikere bliver forhindret i at stille op<br />
til parlamentsvalg i begyndelsen af året. Det<br />
afføder en bølge af protester og ved anden<br />
valgrunde stormer demonstranter offentlige<br />
bygninger i syd og i hovedstaden Bisjkek.<br />
Præsident Akajev bliver tvunget til at gå af og<br />
flygter til sidst til Rusland. Kurmanbek Bakijev,<br />
som er tidligere premierminister, vinder et<br />
jordskredsvalg i juli og bliver indsat som ny<br />
præsident.<br />
2006: Tusinder protesterer i løbet af året for at få<br />
Bakijev til at bekæmpe korruption, reformere<br />
landet og bekæmpe kriminalitet – løfter som han<br />
gik til valg på. I november skriver han under på en<br />
ny grundlov, som begrænser hans magtbeføjelser.<br />
2007: Bakijev opløser parlamentet og udskriver<br />
valg i slutningen af december. Hans parti vinder<br />
stort, og oppositionen kommer ikke i parlamentet.<br />
Vestlige observatører melder om massivt<br />
valgsnyd.<br />
2010: Oppositionens protester mod Bakijev<br />
spreder sig til hovedstaden, hvor<br />
præsidentpaladset bliver stormet af<br />
demonstranter den 7. april. Vold og kriminalitet<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
bryder ud og op mod 80 mennesker dør. Bakijev<br />
erklærer undtagelsestilstand og flygter senere ud<br />
af landet. Oppositionen danner en<br />
overgangsregering ledet af tidligere udenrigsminister<br />
Roza Otunbajeva, som 8. april bliver<br />
fungerende præsident indtil udgangen af 2011,<br />
hvor der skal være præsidentvalg. Bakijev får asyl i<br />
Hviderusland.<br />
I maj måned udbryder der etniske kampe i den<br />
sydlige by Jalalabad mellem etniske kirgisere og<br />
etniske usbekere. I juni spreder kampene sig til<br />
Kirgistans næststørste by Osj. Over 400<br />
mennesker bliver dræbt, og omkring 400.000<br />
flygter fra urolighederne. Til trods for den blodige<br />
konflikt udskrives der samme måned<br />
folkeafstemning om en ændring af grundloven,<br />
der reducerer præsidentens magt og omdanner<br />
Kirgistan til et parlamentarisk demokrati.<br />
I oktober afholdes det første parlamentsvalg<br />
under den nye grundlov. Ingen af de fem partier i<br />
parlamentet får et flertal. En ny koalitionsregering<br />
med partier, der repræsenterer det yderste højre<br />
og venstre, indsættes.<br />
Kilde: BBC World, Reuters<br />
Malene Haakansson er journalist i Folkekirkens<br />
Nødhjælp.<br />
Artiklen har været bragt i Kristeligt Dagblad 18.<br />
april 2011.<br />
9
<strong>Oxus</strong><br />
Det store marked i Osj, hvor alle etniske grupper mødes, blev brændt ned under urolighederne sidste sommer.<br />
Markedet er for nylig genåbnet, men det er ikke alle spor fra de blodige dage i juni, som er blevet fjernet.<br />
(Foto: ©Malene Haakansson)<br />
“Vi vil bare have fred og arbejde”<br />
af Malene Haakansson<br />
Befolkningen i Kirgistans næststørste by, Osj, lever et liv i frygt. De er bange for, at sidste<br />
sommers etniske blodbad vender tilbage.<br />
Nafisa har kun en ting i hovedet. Hun vil finde sin<br />
mands morder.<br />
Selvom det er ti måneder siden, at hendes<br />
mand blev myrdet under de etniske uroligheder<br />
mellem kirgisere og usbekere i byen Osj, har hun<br />
ikke opgivet håbet.<br />
Den spinkle usbekiske kvinde fortæller sin<br />
grusomme historie i den lokale afdeling af<br />
menneskerettighedsorganisation Human Rights<br />
Advocacy Center. Centeret har offentlige kontorer<br />
i alle de konfliktramte områder i Osj, hvor både<br />
usbekere og kirgisere kan modtage gratis<br />
retshjælp.<br />
“Hele familien var hjemme, da en gruppe af<br />
unge kirgisere brød ind i huset og skød min mand<br />
foran børnene," fortæller Nafisa, imens tårerne<br />
triller ned ad kinderne.<br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
Først efter fire dage turde Nafisa sammen med<br />
sine tre sønner at slæbe liget ud af huset og hen til<br />
begravelsespladsen, hvor drengene gravede deres<br />
fars grav.<br />
I dag tager både Nafisa og børnene sovepiller<br />
for at komme igennem natten. De lever i konstant<br />
frygt for, at urolighederne skal bryde ud igen.<br />
“Selvom jeg har det godt med mine nærmeste<br />
naboer, er jeg hele tiden på vagt. Vi er stadig<br />
bange for hinanden.”<br />
Nafisas ældste søn på 16 år rejste kort tid efter<br />
det etniske blodbad til Moskva, hvor han bor hos<br />
hendes bror.<br />
“Han vil ikke hjem igen, efter at hans far døde i<br />
hans arme," fortæller hun.<br />
10
Sønnerne på 15 og 9 bor stadig hjemme. Den<br />
ene dreng har skiftet skole, fordi han ikke vil være<br />
sammen med kirgisiske børn.<br />
“Børnene lever med hadet," siger hun og<br />
fortæller, at det ikke hjælper at fortælle sønnerne,<br />
at deres farfar var etnisk kirgiser.<br />
Nafisa har med hjælp fra det lokale center<br />
anmeldt mordet på sin mand til politiet og<br />
efterforskningen er i gået gang. Hun er overbevist<br />
om, at de unge, som brød ind i hendes hus,<br />
kommer udefra.<br />
“Min mand havde mange kirgisiske venner. De<br />
ville ikke komme og dræbe ham. Vi kender folk<br />
herfra," siger Nafisa.<br />
Skævt retsopgør<br />
I modsætning til hovedstaden Bisjkek, hvor<br />
sammenstød mellem demonstranter og politi og<br />
hærgende kriminelle bander smadrede butikker<br />
og satte bygninger i brand i dagene op til<br />
præsident Kurmanbek Bakijevs fald i april sidste<br />
år, er sporene ikke fjernet fra de etniske<br />
uroligheder i Osj. Overalt i byen er der<br />
nedbrændte butikker og huse, hvor kun sodede<br />
vægge står tilbage - tage og vinduer er gået op i<br />
røg.<br />
Få kilometer fra centrum i et af de usbekiske<br />
kvarterer kan man se, hvor langt de hærgende<br />
grupper er nået. Næsten alle husene op til<br />
hovedvejen er smadret og brændt ned.<br />
Ødelæggelserne fortsætter flere gader væk fra<br />
hovedvejen. Over 400 mennesker mistede livet<br />
under urolighederne.<br />
Den kirgisiske menneskerettighedsorganisation<br />
Human Rights Advocacy Center har siden<br />
konflikten i juni taget mere end 3000 sager op,<br />
som handler om alt fra hvordan man kan anmelde<br />
mord, ødelæggelser af ejendom og tyveri.<br />
Centerets advokater har ført flere sager i retten.<br />
Uretmæssige anholdelser og politivold, samt<br />
hvordan man kan genskabe tabte personlige<br />
dokumenter har også fyldt godt i sagsmapperne.<br />
Men advokaterne har ikke haft stor succes.<br />
“Der har været et stort pres på os fra<br />
myndighedernes side. Vores advokater er blevet<br />
truet, og der er direkte sabotage af vores<br />
aktiviteter," siger Zhenishbek Torojev, som er<br />
direktør for Human Rights Advocacy Center.<br />
Han fortæller, at hans advokater bliver nægtet<br />
adgang til klienter, som er anklaget for at være<br />
involveret i blodsudgydelserne og er i myndighedernes<br />
varetægt. Også de pårørende til de<br />
anklagede lægger pres på dommerne og truer<br />
advokaterne med vold.<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
Både usbekiske Nafisa og kirgisiske Maya tror, at det<br />
er folk udefra, som stod bag den blodige konflikt i Osj.<br />
Konflikten har jo ramt os alle, så hvorfor skulle det<br />
være nogen herfra, spørger kvinderne sig selv.<br />
(Foto: ©Malene Haakansson)<br />
Den lokale leder af den afdeling, som hjælper<br />
Nafisas familie, kan ikke se, at der er sket nogle<br />
demokratiske forbedringer i forbindelse med at<br />
Kirgistan er blevet et parlamentarisk demokrati<br />
med en ny regering.<br />
“På papiret er der mange hensigtserklæringer,<br />
men når vi ser på, hvordan for eksempel<br />
retsvæsenet fungerer i virkeligheden, ser det<br />
anderledes ud," siger advokat Rakhmatillaev<br />
Izzatilla.<br />
Han fortæller, at centeret, som ligger i et<br />
usbekisk boligkvarter, modtager opkald fra<br />
usbekere i fængslerne, som siger, at de bliver truet<br />
og tortureret i forbindelse med afhøringer om<br />
sommerens konflikt. Også den internationale<br />
menneskerettigheds-organisation Human Rights<br />
Watch har dokumenteret, hvordan de lokale<br />
myndigheder åbenlyst forskelsbehandler kirgisere<br />
og usbekere. Regeringen har erkendt, at de fleste<br />
som er holdt tilbage af politiet i forbindelse med<br />
konflikten er etniske usbekere.<br />
Vi vil bare have fred<br />
Samtidig med at befolkningen i Osj lever i frygt for<br />
et nyt blodigt opgør mellem kirgisere og usbekere,<br />
ved de stadigvæk ikke, hvem der stod bag<br />
blodsudgydelserne.<br />
En rapport fra Human Rights Watch<br />
dokumenterer, at der blandt andet var udbredt<br />
brug af militære køretøjer i angrebene på<br />
usbekiske nabolag, og det tyder på, at<br />
regeringsstyrker i nogle tilfælde gav banderne<br />
mulighed for at angribe - eller at myndighederne<br />
undlod at gribe ind. Hvorvidt regeringsstyrker<br />
deltog i myrderierne står endnu ikke klart.<br />
Myndighederne har påbegyndt og afsluttet<br />
flere tusinde kriminalsager i forbindelse med<br />
konflikten. Der har været voldsomme politiransagninger<br />
og mange anholdelser, som har givet<br />
11
ekstra arbejde til det lokale Human Rights<br />
Advocacy Center.<br />
Ifølge flere internationale analytikere var det<br />
den politiske magtkamp, der udfoldede sig efter at<br />
præsident Bakijev blev tvunget til at gå af i april<br />
2010, som var med til at eskalere det spændte<br />
forhold mellem de to etniske grupper. Det<br />
usbekiske mindretal i syd fik pludselig mulighed<br />
for at spille en politisk rolle ved at støtte<br />
overgangsregeringen og var med til at forhindre,<br />
at Bakijev kunne vende tilbage til magten.<br />
“Jeg siger ikke, at Bakijev repræsenterede en<br />
god regering, men et systemskifte skal foregå<br />
fredeligt," siger advokat Rakhmatillaev Izzatilla og<br />
tilføjer: "Vi vil bare have fred og arbejde."<br />
Fakta<br />
Konflikten i Osj<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
For Nafisa har det ingen betydning, at<br />
Kirgistan er blevet til et parlamentarisk<br />
demokrati.<br />
“Jeg vil bare have retfærdighed og en god<br />
fremtid for mine børn. Det har ingen betydning<br />
for mig, om vi har demokrati eller ej. For der er<br />
ingen der hjælper os,” siger hun.<br />
En uafhængig international kommission har<br />
netop afleveret en undersøgelse af de etniske<br />
sammenstød til regeringen. Rapporten forventes<br />
offentliggjort inden for en måneds tid, når blandt<br />
andre Kirgistans præsident Roza Otunbajeva har<br />
studeret konklusionerne.<br />
● 65 procent af Kirgistans 5,5 millioner store befolkning er etnisk kirgisisk. 14 procent er<br />
usbekere og 12,5 procent er russere. Omkring 40 procent af befolkningen i Osj-regionen er<br />
usbekere.<br />
● Traditionelt er stillinger i staten besat af kirgisere, mens usbekere typisk har været mere<br />
velhavende forretningsfolk og landmænd.<br />
● Den etniske konflikt mellem kirgisere og usbekere i den sydlige by Osj samt i Jalalabad og<br />
omkringliggende byer brød ud den 10. juni 2010 og varede i fire dage. Over 400 mennesker døde,<br />
og 2600 hjem blev ødelagt. Omkring 400.000 flygtede fra urolighederne. Op til 100.000 flygtede<br />
over grænsen til Usbekistan.<br />
Kilde: Udenrigsministeriet, Human Rights Watch, Amnesty International<br />
Malene Haakansson er journalist i Folkekirkens Nødhjælp.<br />
Artiklen har været bragt i Kristeligt Dagblad 30. april 2011.<br />
12
Gunpowder-te.<br />
<strong>Oxus</strong><br />
Teopskrifter fra Centralasien<br />
- og tibetansk lammekarry af Per Fischer<br />
Lammekarry fra Tibet (Luksha Shamdeh)<br />
4 personer<br />
½ kg lammekød i tern<br />
3 dl yoghurt<br />
1 spsk paprika<br />
1 spsk karrypulver<br />
1 spsk sojasauce<br />
1 spsk finthakket frisk ingefær<br />
2 finthakkede fed hvidløg<br />
3 store grofthakkede løg<br />
1 spsk planteolie<br />
ca. 10 cm kanelstang<br />
1 stjerneanis<br />
5 hele kryddernelliker<br />
3 laurbærblade<br />
4 tomater<br />
3 store kartofler i både<br />
Lammekødet blandes med yogurt, paprika,<br />
karrypulver, hvidløg, ingefær og sojasauce i en<br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
stor skål. Lad blandingen stå nogle timer i<br />
køleskabet (evt. natten over) for at trække.<br />
De hakkede løg steges i olien til de er<br />
gennemsigtige. Tilsæt kanelstang, stjerneanis,<br />
kryddernelliker og laurbærblade, og steg til løgene<br />
er gyldne. Lammekødet og marinaden tilsættes,<br />
varmes igennem og derefter tilsættes kartoflerne<br />
(som gerne skal koge lidt ud og derved jævne<br />
retten) og til sidst tomaterne. Lad retten simre<br />
over lavt blus i ca. en time. Inden servering fiskes<br />
laurbærblade, kanel, stjerneanis og kryddernelliker<br />
op af retten. Serveres med naan-brød eller<br />
ris.<br />
Po Cha (Smør-te)<br />
Po cha/bod ja, cha süma (smør-te) også kaldet ja<br />
srub ma (kærnet te) er vel nok den mest typiske<br />
og mest kendte tibetanske drik.<br />
I Tibet kan tilberedning af te være en lang og<br />
kompliceret affære. Traditionelt foretrækkes<br />
nepalesisk eller indisk te, men allerhelst en sort te
fra Pemagul i Tibet. Denne te leveres som regel i<br />
form af briketter, hvorfra man smuldrer den<br />
mængde te man nu har brug for. Teen koges i flere<br />
timer, ofte natten over, hvorved man frembringer<br />
chaku, en slags te-koncentrat. Dette koncentrat<br />
tilsættes kogende vand, yakmælk og -smør.<br />
Blandingen kærnes i en mdong mo – en dertil<br />
beregnet kærne – jo længere tid jo bedre. En<br />
vedholdende ”myte” er at der skal anvendes harsk<br />
yaksmør, men at smørret ofte er harsk på grund af<br />
opbevaringsforhold er ikke ensbetydende med at<br />
dette er tilsigtet.<br />
Smør-te er, på grund af smørindholdet, et af<br />
tibetanernes helt store kalorieindtag. Ofte nydes<br />
teen sammen med ristet byg også kaldet tsampa<br />
(rtsam pa). Te og ristet byg æltes i teskålen<br />
sammen til en dejklump (pah) som selvfølgelig<br />
skylles ned med mere te.<br />
Ifølge tibetansk skik drikkes smør-te i små<br />
slurke og efter hver slurk fylder værten gæstens<br />
teskål op til randen igen. Ønsker man ikke at<br />
drikke enorme mængder af po cha kan man derfor<br />
lade være med at drikke før til allersidst, når man<br />
skal gå. Derved overholder man tibetansk teetikette<br />
og undgår at fremstå som uhøflig.<br />
4-6 personer<br />
Briket af sort te.<br />
1-1½ l vand<br />
2 store skefulde ganske almindelig løs sort te eller<br />
3-4 teposer (f.eks. Lipton)<br />
¼ tsk salt<br />
2 spsk smør<br />
1½ dl sødmælk (evt. halvt sødmælk, halvt<br />
piskefløde)<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
En te-kærne kan være svær at skaffe, så man kan<br />
med fordel anvende en håndmixer, blender eller<br />
en stor cocktail shaker.<br />
Vandet bringes i kog og teen tilsættes og koger<br />
med i et par minutter. Tebladene sies fra /<br />
poserne tages op.<br />
Te, salt, mælk og smør mixes/blendes godt i 2-<br />
3 minutter – jo længere man blander, jo bedre<br />
menes teen at blive. Serveres med det samme og<br />
så varm som muligt.<br />
Smørkærner fra Sera klostret i Tibet.<br />
Harsk smør eller ej, Po cha er for mange<br />
vesterlændinge, hvad englænderne kalder ”an<br />
aquired taste”. Skulle man ønske et alternativ til<br />
den tibetanske smør-te, kan man kaste sig ud i at<br />
lave en kashmirisk te som nok falder mere i vestlig<br />
smag.<br />
Kahwah<br />
Kahwah (undertiden også qehwa, kehwa eller<br />
kahwa) er en tradidtionel drik baseret på grøn te<br />
og krydderier som er populær i indisk og<br />
pakistansk Kashmir.<br />
Traditionelt tilberedes Kahwah i en samovar<br />
(samavar som de kaldes i Kashmir) men<br />
almindelige gryder og kedler bruges også, da den<br />
dagligdagen i Kashmir ikke altid egner sig til<br />
samovarer.<br />
Kahwah serveres ofte, når gæster bydes<br />
velkommen, samt i forbindelse med bryllupper og<br />
religiøse festivaler.<br />
Selve navnet kommer muligvis fra det arabiske<br />
ord qahwah, som ellers anvendes om kaffe.
Skønt oprindelsen fortaber sig i fortidens tåger,<br />
mener kashmirierne selv at have drukket Kahwah<br />
siden tidernes begyndelse. De mener at kunne<br />
spore drikkens oprindelse til Yarkand-dalen i<br />
Xinjiang. Dele af Kashmir og Xinjiang var<br />
inkluderet Kushan-Riget i de første århundreder<br />
e.Kr. Det er muligt at brugen af Kahwah spredtes i<br />
området ved den tid.<br />
Teen laves ved at koge grønne teblade med<br />
safran, kardemomme og kanel. Undertiden<br />
tilsættes også rosenblade. Som regel serveres teen<br />
med honning eller sukker og knuste nødder såsom<br />
mandler eller valnødder. Undertiden laves<br />
Kahwah også som “urtete” uden de grønne<br />
teblade. Der findes mere end 20 forskellige<br />
varianter af Kahwah.<br />
Hel kanel.<br />
Kahwah - Kashmiri Chai med knuste<br />
mandler<br />
De knuste mandler tilfører denne drik en blød<br />
nøddeagtig aroma. Hvis man ikke har safran, kan<br />
dette let undværes.<br />
4 personer<br />
1 tsk grønne teblade (helst teblade fra Kashmir)<br />
4 kardemommefrøkapsler<br />
1 lille stang kanel<br />
1 nip safrantråde<br />
1 l vand<br />
2 spsk finthakkede/knuste mandler<br />
En lidt stærkere udgave af samme type<br />
4 tsk grønne teblade (helst teblade fra fra<br />
Kashmir)<br />
2-4 tråde safran<br />
2 kardemomme frøkapsler<br />
1 lille stang kanel<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
1-2 kryddernelliker<br />
1 l vand<br />
8 smuttede og finthakkede/knuste mandler<br />
2 spsk sukker eller efter smag<br />
Mas kardemommekapslerne, enten med fingrene<br />
eller den flade side af en stor kniv. Knæk<br />
kanelstangen i små stykker. Bland ingredienserne<br />
(undtagen mandler) i en gryde og bring i kog, lad<br />
simre ved lav varme i 5 minutter. Kom en tsk<br />
knuste mandler i hver kop inden teen hældes i.<br />
Smag til med honning eller sukker.<br />
Shir Chai / Nun Chai (salt te)<br />
Kashmirierne drikker meget te, og den nok mest<br />
populære drik – især blandt de muslimske<br />
indbyggere – er den lyserøde shir chai (shir =<br />
mælk) eller nun chai (nun = salt) som i<br />
modsætning til kahwah laves med mælk. I<br />
Kashmir serverer man ikke kahwa med mælk,<br />
medmindre det er til ældre eller syge. Den<br />
usædvanlige farve skyldes tilsætningen af natron.<br />
Den salte te minder meget om andre saltede<br />
udgaver af te udbredt hele vejen fra Tibet over<br />
Centralasien til Kashmir.<br />
4 personer<br />
1 tsk sort te<br />
salt efter smag<br />
1 ¼ l vand<br />
4 dl mælk<br />
1 knivspids natron (NaHCO3)<br />
1 spsk fløde (evt.).<br />
Kog te og natron i 2-3 dl vand indtil vandet er kogt<br />
ind og er blevet rødbrunt i farve. Tilsæt endnu et<br />
par dl vand og lad koge lidt inden resten af vandet<br />
tilsættes. Ved tilsætning af mælken skulle man nu<br />
gerne opnå en lyserød farve. Smag til med salt og<br />
lad simre et par minutter. Serveres varm evt med<br />
fløde og knuste mandler.<br />
Mynte-masala-te<br />
En forfriskende variant. Man aner en kraftig<br />
indisk indflydelse i denne kashmiriske opskrift,<br />
blandt andet brugen af hellig basilikum, som er<br />
tæt knyttet til hinduistiske ritualer og indisk<br />
folkemedicin.<br />
4 pers.<br />
4 tsk sort te<br />
2 tsk grøn te<br />
7-8 friske mynteblade<br />
4 blade hellig basilikum (tulsi)<br />
¼ tsk tørret ingefær<br />
2,5 cm kanel
3 grønne kardemommekapsler<br />
4 sorte peberkorn<br />
¼ fennikelfrø<br />
5 kryddernelliker<br />
1 l vand<br />
2½ dl mælk (evt.)<br />
Sukker efter smag<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
Kanel, kardemomme, pepperkorn, fennikelfrø og<br />
nelliker koges i 1 l vand i nogle minutter. Teen<br />
tilsættes og blandingen koges yderligere nogle<br />
minutter inden mynteblade, hellig basilikum og<br />
ingefær tilsættes og koger et par minutter. Teen<br />
sies, sukker og evt. mælk tilsættes.<br />
Afghansk te<br />
Denne mere simple te varmer om vinteren og er en udmærket tørstslukker om sommeren. Afghanerne<br />
bruger ofte meget sukker, men dette ER dog op til den enkelte.<br />
4 personer<br />
1 tsk Gunpowder te<br />
1 l vand<br />
8 kardemommekapsler<br />
2-10 spsk sukker<br />
Mas kardemommekapslerne og kog dem i vandet. For at fjerne evt. støv fra teen, hældes ca ½ dl kogende<br />
vand over teen og hældes derefter bort igen. Hæld derefter resten af vandet over teen og lad den trække 3-5<br />
minutter. Tilsæt rigelige mængder sukker.<br />
.<br />
Stjerneanis, en vigtig ingrediens i tibetansk lammekarry.
<strong>Oxus</strong><br />
Centralasien siden sidst<br />
AFGHANISTAN<br />
Afghanske kvinder lever livet farligt<br />
En række eksperter udpeger Afghanistan som<br />
verdens farligste land for kvinder.<br />
Udbredt vold, dystre vilkår for sundhedspleje og<br />
ikke mindst fattigdom. Det er nogle af de forhold,<br />
der gør Afghanistan til det farligste land i verden<br />
for kvinder. Congo og Pakistan kommer ind på de<br />
følgende pladser. Det viser en rundspørge blandt<br />
213 internationale eksperter som The Thomson-<br />
Reuters Foundation har lavet.<br />
Eksperterne er blevet bedt om at rangere lande<br />
ud fra blandt andet vurderinger af adgang til<br />
sygdomsbehandling, vold, kulturel og religiøs<br />
diskrimination og menneskehandel.<br />
ASERBAJDSJAN<br />
Mubarak-statue fjernet i Baku<br />
Statue af Egyptens afsatte præsident udskiftet<br />
med statue af egyptisk inspireret figur.<br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
De forandrede magtforhold i Egypten har kostet<br />
en statue af forhenværende præsident Hosni<br />
Mubarak livet i en by nær hovedstaden Baku.<br />
Ifølge rferl.org blev den fire år gamle statue af<br />
Mubarak i Den aserbajdsjansk-egyptiske venskabspark<br />
i byen Khyrdalan fjernet i begyndelsen<br />
af juni efter ordre fra myndighederne.<br />
Det er uklart, hvor højt oppe i systemet,<br />
beslutningen er truffet. Men allerede i februar, få<br />
dage før Mubaraks fald, protesterede unge<br />
aserbajdsjanere ved statuen i sympati med<br />
Egyptens unge demonstranter. Støttedemonstrationen<br />
udviklede sig til også at være en kritik<br />
af deres egen præsident Alijev, og det lokale politi<br />
har siden forhindret yderligere protester ved<br />
statuen.<br />
Som erstatning for statuen af Hosni Mubarak<br />
har myndighederne opstillet en figur, der menes<br />
at forestille en egyptisk skriver (se billedet).<br />
INDRE<br />
MONGOLIET<br />
(KINA)<br />
Uro i Indre Mongoliet efter<br />
påkørsel<br />
De kinesiske myndigheder reagerede prompte for<br />
at undgå eskalering af urolighederne.<br />
Den 10. maj blev en mongolsk hyrde ved navn<br />
Mergen påkørt af en mineselskabet Liaoning<br />
Chencheng Industri- & Handelsgruppes lastvogne,<br />
som han havde forsøgt at forhindre i at køre over<br />
sine græsgange. Liget blev slæbt ca. 40 meter efter<br />
lastvognen. Lastvognchaufføren var etnisk Hankineser,<br />
og denne hændelse frembragte vrede hos<br />
lokalbefolkningen.<br />
2 uger senere marcherede hundreder af folk<br />
mod Xilinhots regeringsbygning for at protestere.<br />
De følgende dage demonstrerede folk i<br />
provinshovedstaden Hohot for at få Liaoning<br />
Chencheng Industri- & Handelsgruppe ud<br />
af Xilingol, og under sammenstød med politiet<br />
blev mere end 40 hyrder og studenter arresteret.
Ifølge Amnesty International blev der erklæret<br />
undtagelsestilstand i Hohhot, Tongliao, Chifeng,<br />
and Dongsheng, skønt de lokale myndigheder<br />
nægter dette.<br />
Til at begynde med beskrev udenlandske<br />
medier protesterne som ”etnisk uro” og<br />
sammenlignede dem med 2008-opstanden i Tibet<br />
og oprøret i Ürümqi juli 2009; protesterne<br />
handlede dog ikke specielt om mere autonomi og<br />
uafhængighed, men derimod om hyrders<br />
retsstilling i samfundet.<br />
Som noget usædvanligt, reagerede de kinesiske<br />
myndigheder meget lydhørt overfor<br />
demonstranternes krav. Lastvognchaufføren blev<br />
pågrebet; mineselskabets direktør besøgte den<br />
afdøde hyrdes familie og sagde undskyld på<br />
firmaets vegne, samt lovede at respektere den<br />
lokale befolkning fremover og beskytte miljøet; og<br />
lederen af Xilinghols Kommunistparti blev<br />
afskediget. Indre Mongolis vicepartisekretær<br />
besøgte ligeledes familien for at beklage og love, at<br />
de ansvarlige ville blive straffet. Chaufføren blev<br />
idømt dødsstraf, hans medpassager livsvarigt<br />
fængsel. To andre, som havde hjulpet lastvognen<br />
med at undgå politiet, idømtes hver 3 års fængsel.<br />
Familien tildeltes desuden en erstatning på<br />
10.000 yuan.<br />
IRAN<br />
Myndigheder anklages for dødsfald<br />
Journalisten og menneskerettighedsforkæmperen<br />
Hoda Saber død efter sultestrejke i Evin-fængslet.<br />
Den 52-årige journalist og menneskerettighedsforkæmper<br />
Hoda Saber døde 10. juni, angiveligt af<br />
et hjerteanfald, i Teherans berygtede Evinfængsel.<br />
Hoda Saber havde sultestrejket siden<br />
begyndelsen af juni i protest mod, at<br />
kvinderettighedsaktivisten Haleh Sahabi døde 1.<br />
juni under håndgemæng med regimets<br />
sikkerhedsfolk ved hendes fars begravelse. Det<br />
oplyser Radio Farda, der er Radio Free<br />
Europe/Radio Libertys iranske tjeneste.<br />
Organisationen International Campaign for<br />
Human Rights in Iran (ICHRI) holder<br />
fængselsmyndighederne ansvarlige for Hoda<br />
Sabers død. Ifølge ICHRI undlod myndighederne i<br />
seks timer at behandle Saber, selv om han klagede<br />
over brystsmerter. Organisationen kalder det<br />
”mord forklædt som et naturligt dødsfald”<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
KASAKHSTAN<br />
Oliearbejdere står fast på strejke<br />
Tusindvis af oliearbejdere protesterer på snart<br />
tredje måned for højere løn.<br />
Det begyndte som en mindre strejke blandt<br />
oliearbejdere i Aktau ved det Kaspiske Hav, men<br />
siden begyndelsen af maj har protesterne mod<br />
lønforholdene i olieindustrien spredt sig til<br />
tusindvis af arbejdere flere andre steder i<br />
Kasakhstan, blandt andet transportarbejdere.<br />
Ifølge rferl.org har centralregeringen i Astana<br />
indtil videre ignoreret demonstranternes krav om<br />
bedre kontraktforhold, men de statsstyrede<br />
medier er i nogen grad begyndt at omtale<br />
protesterne.<br />
Kasakhstan går til parlamentsvalg næste år, og<br />
oppositionen håber at udnytte oliearbejdernes<br />
utilfredshed til at få vind i sejlene til yderligere<br />
protester mod regeringen.<br />
KIRGISTAN<br />
Kiljunen persona non grata<br />
Parlamentet erklærer leder af den internationale<br />
kommission om etnisk uro uvelkommen i landet.<br />
Den finske parlamentariker Kimmo Kiljunen er af<br />
Kirgistans parlament, Jogorku Kenesh, blevet<br />
erklæret persona non grata i landet. Kiljunen stod
i spidsen for den internationale undersøgelseskommission<br />
(KIC), som har forsøgt at trænge<br />
til bunds i de blodige sammenstød mellem etniske<br />
kirgisere og usbekere i juni sidste år og som<br />
kostede over 400 mennesker livet og drev<br />
hundredetusinder af mennesker på flugt.<br />
KIC konkluderer, at urolighederne gik<br />
uforholdsmæssigt hårdt ud over usbekere, og at de<br />
kirgisiske myndigheder ikke gjorde nok for at<br />
forhindre drab, overfald og voldtægt. Især<br />
militæret står for skud og klandres for ikke at<br />
standse tyverier af våben og militære køretøjer,<br />
der blev brugt til angreb mod primært usbekere i<br />
Osj i det sydlige Kirgistan.<br />
I det nuværende politiske klima i Kirgistan<br />
med en stærk nationalisme har de ledende<br />
politikere nægtet at anerkende rapportens<br />
konklusioner og i stedet rettet skytset mod Kimmo<br />
Kiljunen, som blandt andet er blevet beskyldt for<br />
at være i lommen på den usbekiske regering.<br />
KIC var inviteret af præsident Roza Otunbajeva<br />
til at undersøge juni-urolighederne, og<br />
præsidenten har da også siden givet sin opbakning<br />
til kommissionen og dens konklusioner.<br />
TADSJIKISTAN<br />
165 m flagstang indviet i Dusjanbe<br />
Hovedstadens nye vartegn er verdens højeste<br />
flagstang. Og koster adskillige millioner dollar.<br />
Mens en stor del af tadsjikerne lever under<br />
fattigdomsgrænsen har staten tilsyneladende<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
masser af penge til prestigeprojekter. Det seneste<br />
påfund fra regeringen er en 165 meter høj<br />
flagstang i parken foran et af landets andre<br />
prestigeprojekter de senere år, det enorme<br />
Nationernes Palads i hjertet af Dusjanbe.<br />
Ifølge Guiness World of Records er verdens<br />
højeste flagstang (uden støtte) 162 meter høj og<br />
står i Baku, Aserbajdsjan. Men flagstangen i<br />
Dusjanbe er angiveligt tre meter højere og kan<br />
altså forvente at blive optaget i rekordbogen.<br />
Ifølge flere nyhedsbureauer er selve flaget ikke<br />
mindre end 60 gange 30 meter.<br />
Og prisen? De tadsjikiske myndigheder har<br />
ikke givet oplysninger om, hvad projektet har<br />
kostet, men det menes, at flagstangen i Baku<br />
kostede over 30 millioner amerikanske dollar at<br />
rejse.<br />
TURKMENISTAN<br />
Jelena Bonner død i Boston<br />
Fysikeren, menneskerettighedsforkæmperen og<br />
systemkritikeren Jelena Bonner døde 18. juni, 88<br />
år gammel, i Boston i USA.<br />
Jelena Bonner var født i byen Merv i<br />
Turkmenistan som Lusik Alikhanova af en jødisk<br />
mor og en armensk far (efternavnet Bonner<br />
stammer fra moderens familie). Forældrene var<br />
begge prominente kommunister, men faderen<br />
blev henrettet i 1937 under Stalins udrensninger,<br />
mens moderen blev sendt i otte års arbejdslejr i<br />
Kasakhstan.
Bonner blev kendt som systemkritiker under<br />
Sovjetstyret og gift med den endnu mere kendte<br />
systemkritiker Andrej Sakharov, der modtog<br />
Nobels Fredspris i 1975. I 1976 var Bonner med til<br />
at danne den første Helsinki-komité for<br />
Menneskerettigheder, nemlig den i Moskva;<br />
senere blev der dannet lignende komiteer i andre<br />
lande, heriblandt Danmark.<br />
Jelena Bonner med sin mand, Andrej Sakharov.<br />
Både Bonner og Sakharov var desuden<br />
fremtrædende fysikere. De påkaldte sig specielt<br />
verdens opmærksomhed i 1981, da de<br />
sultestrejkede for at få Sovjetstyret til at give<br />
Bonners svigerdatter udrejsetilladelse, så hun<br />
kunne besøge sin mand i USA. Jelena Bonner<br />
fortsatte efter sin mands død i 1989 sin utrættelige<br />
kamp for menneskerettigheder, nu i det<br />
postsovjetiske Rusland, hvor hun især var kendt<br />
som modstander af demokratiets tilbageslag og<br />
krigen i Tjetjenien.<br />
Centralasien siden sidst” er redigeret af<br />
Morten Dyrhagen Christensen.<br />
Redaktionen er afsluttet 22. juni.<br />
<strong>Oxus</strong><br />
<strong>Oxus</strong> 2011, nr. 2<br />
USBEKISTAN<br />
Præsidentens datter bag injuriesag<br />
Præsident Karimovs yngste datter har sagsøgt<br />
fransk website, der kalder hendes far ”diktator”.<br />
Det handler ifølge det franske webmagasin Rue89<br />
om image, når Usbekistan udadtil går ind i<br />
kampen mod hiv/aids, men indadtil forfølger folk<br />
som Maksim Popov, der arbejder for at mindske<br />
spredningen af den alvorlige sygdom.<br />
I en artikel i maj sidste år beskrev Rue89,<br />
hvordan det usbekiske regime benytter sig af<br />
velgørenhedsarrangementer, blandt andet i<br />
forbindelse med sidste års filmfestival i Cannes, til<br />
at købe sig til et positivt image i udlandet, mens<br />
Maksim Popov blev fængslet i hjemlandet for at<br />
have udsendt en informationsfolder om<br />
forebyggelse af hiv/aids. Og noget tyder på, at den<br />
præsidentielle familie føler, at dens image har lidt<br />
skade på grund af artiklen. Præsident Islam<br />
Karimovs yngste datter, Lola Karimova-Tillyaeva,<br />
har ved en domstol i Paris anlagt injuriesag mod<br />
Rue89, fordi magasinet skriver, at hendes<br />
storesøster, Gulnara Karimova, der betegnes som<br />
”diktatorens datter”, bruger velgørenhedsarrangementer<br />
til at ”hvidvaske sit lands image” i<br />
vesten. Det skriver rferl.org.<br />
Lola Karimova-Tillyaeva afviser Rue89s<br />
påstand om, at hun skulle have betalt<br />
skuespilleren Monica Bellucci næste 200.000<br />
euro for at stille op ved velgørenhedsarrangementet<br />
i Paris i februar 2010.