Fremtidens ældre - Amternes og Kommunernes Forskningsinstitut
Fremtidens ældre - Amternes og Kommunernes Forskningsinstitut
Fremtidens ældre - Amternes og Kommunernes Forskningsinstitut
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
− Udgiften til den <strong>ældre</strong> er størst, hvis personen har gennemlevet et sygdomsforløb.<br />
− Udgiften til <strong>ældre</strong>, der bor alene, er højere end til <strong>ældre</strong>, der bor sammen<br />
med andre. Endnu større bliver udgiften, hvis den <strong>ældre</strong> bor alene <strong>og</strong><br />
samtidig har en lav indkomst.<br />
− Hvis den <strong>ældre</strong> er fysisk aktiv (fx i form af gå- eller cykelture) er udgiften<br />
faldende.<br />
− Et godt socialt netværk, som fx omfatter god kontakt til naboer, påvirker<br />
udgifterne i nedadgående retning.<br />
Der er ikke fundet n<strong>og</strong>en sammenhæng mellem gennemsnitlige udgifter til<br />
social- <strong>og</strong> sundhedsydelser <strong>og</strong> faktorer som køn, alder <strong>og</strong> social status, som<br />
dækker over uddannelses- <strong>og</strong> indkomstniveauet <strong>og</strong> tidligere tilhørsforhold<br />
på arbejdsmarkedet.<br />
På baggrund af disse konstaterede historiske sammenhænge kommer<br />
forfatterne med et forsigtigt skøn omkring den fremtidige udvikling i <strong>ældre</strong>udgifterne<br />
til social- <strong>og</strong> sundhedsydelser med givne ændringer i befolkningens<br />
sammensætning.<br />
Udelukkende som følge af de fremtidige dem<strong>og</strong>rafiske forhold (her<br />
baseret på Danmarks Statistiks befolkningspr<strong>og</strong>nose 2001) vil de offentlige<br />
udgifter til social- <strong>og</strong> sundhedsydelser øges med 40 pct. til de 60-80-årige.<br />
Betragtes til sammenligning figur 3.1, som viser udviklingen i <strong>ældre</strong>relaterede<br />
offentlige udgifter for personer i aldersgruppen 65-79 år, er resultatet<br />
tilsvarende.<br />
Med en forudsat 10 pct. ændring i de betydende faktorer for udgiftsniveauet,<br />
som omfatter fx forbedret førlighed, fald i andelen, der bor alene <strong>og</strong><br />
en stigning i andelen, der er fysisk aktive i perioden frem til 2020, vil dette<br />
ikke kunne opveje udgifterne til social- <strong>og</strong> sundhedsydelser, som følger<br />
alene på grund af det voksende antal af <strong>ældre</strong>.<br />
Forudsættes det derimod, at disse forudsatte ændringer i de centrale<br />
faktorer for udgiftsniveauet sættes op, således at ændringen bliver 1 pct.<br />
p.a. vil dette medføre et fald i udgifterne på ca. 16 pct. Set i et historisk lys<br />
er dette forløb nok optimistisk, men ikke urealistisk (jf. tabel 2.6), <strong>og</strong> samlet<br />
vil sådanne forbedringer i de <strong>ældre</strong>s funktionsevne <strong>og</strong> levevilkår kunne<br />
kompensere for ca. 40 pct. af den stigning, som dem<strong>og</strong>rafien alene påfører<br />
de offentlige udgifter til <strong>ældre</strong>relaterede serviceydelser. På denne måde<br />
45