9.6. Statsforvaltningens rolle i forbindelse med genoptagelse Bestemmelsen i børnelovens § 26 regulerer spørgsmål <strong>om</strong> k<strong>om</strong>petence og procedure m.v. i forbindelse med sager <strong>om</strong> genoptagelse efter børnelovens §§ 21-25. I børnelovens § 26, stk. 1, fastsættes det, at <strong>af</strong>gørelse <strong>om</strong> genoptagelse træffes <strong>af</strong> statsforvaltningen. Det gælder, uanset <strong>om</strong> den faderskabssag, der søges genoptaget, i første <strong>om</strong>gang er <strong>af</strong>sluttet i statsforvaltningen eller i retten. Efter børnelovens § 26, stk. 2, kan en part inden fire uger efter statsforvaltningens <strong>af</strong>gørelse <strong>om</strong> genoptagelse forlange spørgsmålet indbragt for retten. Det indebærer bl.a., at statsforvaltningen i realiteten kun kan træffe <strong>af</strong>gørelse <strong>om</strong> genoptagelse, såfremt parterne er enige <strong>om</strong> det. Adgangen til at forlange sagen indbragt for retten gælder, uanset <strong>om</strong> statsforvaltningens <strong>af</strong>gørelse går ud på, at sagen skal genoptages, eller at den ikke skal genoptages. Overskrides fristen, er statsforvaltningens <strong>af</strong>gørelse <strong>om</strong> genoptagelse endelig. Der vil efter almindelige principper efterfølgende kunne fremsættes ny begæring <strong>om</strong> genoptagelse, såfremt der fremk<strong>om</strong>mer nye oplysninger <strong>af</strong> betydning for sagen. Indbringes sagen for retten, skal retten kun tage stilling til genoptagelsesspørgsmålet og ikke til selve faderskabsspørgsmålet. Det følger <strong>af</strong> børnelovens § 26, stk. 3, og <strong>af</strong> faderskabsbekendtgørelsens § 22, at en faderskabssag, der genoptages, skal behandles efter de almindelige regler i børnelovens kapitel 2 og 3 samt i faderskabsbekendtgørelsens §§ 2-4, § 6, § 7, stk. 1 og 3, § 8-12, §§ 14-19 og § 23. Dette indebærer bl.a., at sagen, uanset <strong>om</strong> den oprindeligt er <strong>af</strong>sluttet i statsforvaltningen eller i retten, i første <strong>om</strong>gang skal behandles i statsforvaltningen, og at det her er lovens almindelige regler, der finder anvendelse. Faderskabssager, hvor der er sket bortadoption <strong>af</strong> barnet, kan også genoptages. Statsforvaltningen skal i disse sager tilrettelægge sags<strong>behandling</strong>en således, at de oprindelige forældre og adoptanterne ikke kan få kendskab til hinandens identitet. Det forudsættes i den forbindelse, at retten til aktindsigt m.v. i nødvendigt <strong>om</strong>fang begrænses efter forvaltningslovens og offentlighedslovens almindelige regler. Endvidere indeholder persondataloven regler, der begrænser adgangen til at videregive oplysninger. Hvis faderskabet er blevet registreret, er der ikke noget til hinder for, at barnet senere – hvis det ønsker det – kan få oplyst, hvem dets genetiske far er. Bestemmelsen i børnelovens § 26, stk. 4, har til formål i rimeligt <strong>om</strong>fang at beskytte mænd, der har været inddraget i den første faderskabssag, mod også at blive inddraget i den nye sag. Det er således fastsat, at den, der tidligere har været part i sagen, men s<strong>om</strong> efter udfaldet <strong>af</strong> retsgenetiske undersøgelser eller bevis <strong>om</strong>, hvorvidt han i perioden, hvor moren blev gravid, har h<strong>af</strong>t seksuelt forhold til moren, S T A T S F O R V A L T N I N G E R N E S B E H A N D L I NG A F F A D E R S K A B S S A G E R 48 Afgørelse <strong>om</strong> genoptagel- se træffes <strong>af</strong> statsforvalt- ningen Indbringelse for retten inden 4 uger efter stats- forvaltningens <strong>af</strong>gørelse
ikke er anset for barnets far, ikke på ny kan inddrages i sagen, medmindre han selv ønsker det. Dette gælder dog ikke, hvis den pågældende i forbindelse med den tidligere sag har <strong>af</strong>givet falsk forklaring for retten <strong>om</strong> forhold <strong>af</strong> betydning <strong>om</strong> sagen, eller der med hans viden er sket identitetsforveksling, <strong>om</strong>bytning <strong>af</strong> genetisk materiale eller anden tilsvarende fejl, der kan have h<strong>af</strong>t betydning for sagen. S T A T S F O R V A L T N I N G E R N E S B E H A N D L I N G A F F A D E R S K A B S S A G E R 49
- Page 1 and 2: 2011 VEJLEDNING OM STATSFORVALTNING
- Page 3 and 4: 6.4. Sagens behandling, når en ell
- Page 5 and 6: KAPITEL 1: INDLEDNING 1.1 Lovmæssi
- Page 7 and 8: Hvis faderskabet ikke kan anerkende
- Page 9 and 10: KAPITEL 3: SAGENS PARTER I børnelo
- Page 11 and 12: pålagt at betale børnebidrag, hvi
- Page 13 and 14: Hvis blanketten ikke er korrekt udf
- Page 15 and 16: KAPITEL 5: SAGER, DER KRÆVER NÆRM
- Page 17 and 18: 1. Bestemmelsen har til formål at
- Page 19 and 20: Er barnet blevet til ved incest, vi
- Page 21 and 22: fremskaffes, eller hvor moren har h
- Page 23 and 24: I forbindelse med indhentelse af pa
- Page 25 and 26: KAPITEL 6: FORSKELLIGE BE- STEMMELS
- Page 27 and 28: En mands adgang til at få prøvet,
- Page 29 and 30: Hvis der er en formodning om, at en
- Page 31 and 32: NORDISK OVERENSKOMST Danmark har in
- Page 33 and 34: Statsforvaltningen og domstolene sk
- Page 35 and 36: Det følger imidlertid af børnelov
- Page 37 and 38: Dette vil f. eks. være tilfældet,
- Page 39 and 40: Dødsboets adgang til at rejse fade
- Page 41 and 42: KAPITEL 9: GENOPTAGELSE Ved genopta
- Page 43 and 44: Endvidere er det efter børnelovens
- Page 45 and 46: I børnelovens § 23, stk. 2, er de
- Page 47: I disse tilfælde er det - udover a
- Page 51 and 52: Er de nævnte retsgenetiske unders
- Page 53 and 54: KAPITEL 11: ADOPTION Selvom en mor
- Page 55 and 56: Vil moren ikke oplyse, hvem der er
- Page 57 and 58: KAPITEL 13: KOMPETENCE INTERNATIONA
- Page 59: valtningens internationale kompeten