Læreruddannelsen i Aalborg 50 år Læreruddannelsen i Aalborg 50 år
Læreruddannelsen i Aalborg 50 år Læreruddannelsen i Aalborg 50 år
Læreruddannelsen i Aalborg 50 år Læreruddannelsen i Aalborg 50 år
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
30<br />
ellers velkendte frem imod det store to<strong>år</strong>ige projekt: Det innovative seminarium, som<br />
løb af stabelen fra 1998.<br />
N<strong>år</strong> den pågående spændende udvikling toppede mellem 1998 og 2000 og sluttede<br />
i <strong>år</strong> 2000, var den væsentligste <strong>år</strong>sag den opstramning om læreruddannelsen,<br />
der skete med en ny læreruddannelseslov fra 1998, som bremsede for vidtgående<br />
nye lokale udviklingsinitiativer.<br />
Seminariets målsætning blev omformuleret, så fagenes centrale rolle blev opprioriteret,<br />
hvilket fremg<strong>år</strong> af indledningen: ”Det teoretiske og praktiske indhold<br />
omfatter uddannelsens fag: linjefag, pædagogiske fag og praktik, hvortil kommer<br />
kristendomskundskab/livsoplysning samt kurser.”<br />
Fagene var igen blevet adskilte enheder, der skulle ses i et indbyrdes samspil i<br />
stedet for det tidligere samarbejde. Ganske vist lagdes der afgørende vægt på, at<br />
det pædagogiske perspektiv var hovedperspektivet i alle fag, men det fremhævedes<br />
også, at uddannelsen skulle ses ”i en kulturel og samfundsmæssig sammenhæng,<br />
så den studerende f<strong>år</strong> forståelse for sin fremtidige rolle som kulturformidler og kulturperson<br />
i bred forstand.”<br />
Dermed var ringen sluttet. Seminariet var igen vendt tilbage til kulturfagstænkningen<br />
fra før 1991 med enkelte nye elementer tilføjet, således som det afslutningsvis<br />
vil blive markeret.<br />
ændRinGen i oG AF de FySiSke RAmmeR<br />
Samtidig med faglige nybrud og efterfølgende tilbagevenden til gammelkendt tænkning<br />
undergik seminariet en arkitektonisk ansigtsløftning. Først indenfor de gamle<br />
rammer, hvor et stort nyt bibliotek fælles for seminariet og Lærerhøjskolen blev etableret<br />
i stueetagen. Dernæst en ændring og kraftig udvidelse af administrationsarealet,<br />
der var en direkte følge af, at størstedelen af den hidtidige centraladministration<br />
blev lagt ud lokalt. Endvidere blev seminariets centrale fixpunkt – grønneg<strong>år</strong>den –<br />
overdækket med glas, dels for at skærme vinduesarealets lodrette stolper, som havde<br />
lidt kraftigt under et skiftende vejrlig, dels for at øge antallet af arbejdspladser for<br />
de studerende, som med 90’ernes nye arbejdsformer havde fået kraftigt øget behov<br />
for et nyt gruppestudiemiljø.<br />
Også udvendigt blev seminariet ændret, først ved en kraftig bygningsudvidelse<br />
mod sydøst hen til den tidligere rektorbolig og i forlængelse heraf etablering af et<br />
længe savnet nyt hus for hjemkundskab. Dernæst med en tilbygning mod nordøst.<br />
I begge tilbygninger blev der nu indrettet auditorier. Ikke som i den oprindelige bygning<br />
sangsale og festsale, der udefra kunne give indtryk af auditorier, men rigtige<br />
auditorier til forelæsningsbrug og kursusbrug svarende til den moderne tids uddannelsestænkning.<br />
Desuden blev der ned imod Scoresbysundvej bygget kollegier.<br />
Også uden for bygningstilføjelserne blev der ændret, idet der først på lokalt seminarieinitiativ<br />
– i forlængelse af et udviklingsarbejde – blev opført en jernalderbo-