Det magtfulde møde mellem system og klient - Aarhus ...
Det magtfulde møde mellem system og klient - Aarhus ...
Det magtfulde møde mellem system og klient - Aarhus ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
opnå belønning.Ud fra Faureholms vurdering skal <strong>klient</strong>erne ikke blot agere<br />
hjælpeløse, men gøre det under en så kvalificeret form, at det ikke virker<br />
stødende <strong>og</strong> generende på socialarbejderne.<br />
I engelsk <strong>og</strong> amerikansk litteratur taler visse forfattere direkte om en form<br />
for læretid som <strong>klient</strong> – eksempelvis Dean <strong>og</strong>Taylor-Gooby (1992) samt<br />
Alcabes <strong>og</strong> Jones (1993).Ifølge Dean <strong>og</strong>Taylor-Gooby begynder de fleste<br />
<strong>klient</strong>er karrieren gennem ansøgning om økonomisk støtte. I forbindelse<br />
med kravene til ansøgningerne <strong>og</strong> eventuelle bevillinger opridses en række<br />
pligter, hvorved den specifikke disciplinering iværksættes. Denne disciplinering<br />
skaber ikke afhængighed af enkelte personer,men nærmere af <strong>system</strong>et<br />
som sådan,<strong>og</strong> den opridser forholdsvis klart linierne for de egenskaber,<br />
man bør besidde eller acceptere, hvis man fortsat skal modtage offentlig<br />
støtte (Dean &Taylor-Gooby, 1992).<br />
Alcabes <strong>og</strong> Jones (1993: 56) taler om 3 faser i disciplineringen af <strong>klient</strong>erne:<br />
1) Ansøgerfasen som den første kontakt,hvor <strong>klient</strong>erne får beskrevet <strong>og</strong><br />
vænner sig til regler <strong>og</strong> normer i <strong>system</strong>et, 2) læretidsfasen hvor den mere<br />
gennemgribende socialisering iværksættes <strong>og</strong> accepteres,<strong>og</strong> 3) <strong>klient</strong>fasen<br />
hvor man er “udlært”<strong>klient</strong>.<br />
Selvom Alcabes <strong>og</strong> Jones hermed nærmest beskriver et manipulerende<br />
disciplineringsforløb,er der formentlig i højere grad tale om en betragtning<br />
hos forfatterne om,at man ikke er <strong>klient</strong>,blot fordi man henvender sig på en<br />
forvaltning eller <strong>møde</strong>r en socialrådgiver. Man er <strong>klient</strong>, når man efter<br />
ansøgningsfasen har gennemgået “læretiden”.Der er sket en tilpasning til <strong>og</strong><br />
accept af <strong>system</strong>ets menneskesyn <strong>og</strong> rammer – <strong>og</strong> derved <strong>og</strong>så en tilpasning<br />
til det usynlige spil om magten.<strong>Det</strong> er ifølge Alcabas <strong>og</strong> Jones i virkeligheden<br />
ikke afhængigheden,som skaber <strong>klient</strong>kulturen,idet alle mennesker er<br />
afhængige af familie, venner, arbejdsgivere – menneskeliv består af afhængighedsforhold.<br />
<strong>Det</strong> er disciplineringen <strong>og</strong> underkastelsen som er central –<br />
accepten af at man ikke selv har indflydelse,men er underlagt andres magt.<br />
Den “accepterede” rolleovertagelse kan således hænge sammen med en<br />
forholdsvis ubevidst socialisering <strong>og</strong> oplæring til <strong>klient</strong>. Den kan d<strong>og</strong> <strong>og</strong>så<br />
hænge sammen med et mere bevidst spil,hvor <strong>klient</strong>erne – tvunget af rammerne<br />
– forsøger at indgå i magtspillet gennem en “taktisk underdanighed”<br />
eller skintilpasning (Goffman, 1967). Denne tilpasning karakteriserer Goffman<br />
som overfladisk <strong>og</strong> tilsyneladende. Goffmans synspunkt bygger på,at<br />
mennesker spiller et sæt af roller.Herved er ingen født professionel hjælper,<br />
ingen er født <strong>klient</strong>,ingen er kun professionel,ligesom ingen kun er <strong>klient</strong>.<br />
Både socialarbejderen <strong>og</strong> <strong>klient</strong>en har således flere roller i livet.Socialarbej-<br />
96