Det magtfulde møde mellem system og klient - Aarhus ...
Det magtfulde møde mellem system og klient - Aarhus ...
Det magtfulde møde mellem system og klient - Aarhus ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Et eksempel på en klassificering,som trods uenighed bliver accepteret,er<br />
Peter,som er 50 år <strong>og</strong> bor alene.Han er musiker <strong>og</strong> holdt efter 30 års alkoholisme<br />
op med at drikke.Halvandet år efter får han flere blodpropper,som har<br />
gjort ham fysisk svag <strong>og</strong> dårligt gående. Sagsbehandleren klassificerer ham<br />
som ikke-arbejdsmarkedsparat <strong>og</strong> kan heller ikke finde aktivering til ham.<br />
Han kommer ikke i aktivering,men får lov til at bruge tre måneder på at<br />
hjælpe sin datter til rette på en efterskole. (Ebsen, Guldager, 2001). Peter<br />
ønskede selv at komme på førtidspension på grund af helbredet,<strong>og</strong> fordi han<br />
ikke troede,at aktivering ville føre ham i arbejde.<br />
Han blev imidlertid klassificeret anderledes af kommunens lægekonsulent,<br />
som ikke anså ham for tilstrækkelig handicappet til førtidspension.<br />
Kommunen forventede, at han kunne påtage sig et arbejde, <strong>og</strong> at sagsbehandleren<br />
efterfølgende burde forsøge at mobilisere ham i den retning.Hun<br />
var imidlertid ikke enig i lægens vurdering,<strong>og</strong> accepterede,at han ikke skulle<br />
n<strong>og</strong>et de næste tre måneder. Hun havde ikke n<strong>og</strong>en idé om, hvad hun<br />
efterfølgende kunne tilbyde ham,da han ikke havde tilstrækkelige kvalifikationer<br />
<strong>og</strong> samtidig var socialt udsat. Han vil sandsynligvis være permanent<br />
demobiliseret i forhold til arbejdsmarkedet, selv om han ikke vil modtage<br />
førtidspension.<br />
Klienter kan imidlertid <strong>og</strong>så være istand til selv at bestemme klassificeringen<br />
ved at konstruere en selvstændig position.<strong>Det</strong> er Sofie et eksempel<br />
på.Sofie er i begyndelsen af trediverne <strong>og</strong> enlig mor. Hun har levet et relativt<br />
“almindeligt liv” med familie, skolegang, venner <strong>og</strong> mange udadvendte<br />
interesser. Hun har i imidlertid <strong>og</strong>så i en periode levet med sit barn på<br />
gaden, haft langvarige boligproblemer <strong>og</strong> i perioder været arbejdsløs. Efter<br />
deltagelse som ansat i et projekt for særligt udsatte unge udvikler hun selv et<br />
projekt for enlige mødre, som hun får støtte til fra Socialministeriet. Kommunen<br />
accepterer det som hendes aktivering.(Ebsen & Guldager & Hagen,<br />
1999).<br />
Sofie berettede, at hun oplevede sig som arbejdsmarkedsparat, men ikke<br />
var villig til at arbejde med hvad som helst.Hun forventede ikke,at kommunen<br />
ville give hende et relevant tilbud,<strong>og</strong> var bevidst om,at temaet om villighed<br />
kunne blive problematisk. <strong>Det</strong> håndterede hun ved at lave sit eget<br />
projekt,hvor hun blev klassificeret som ikke-arbejdsmarkedsparat.Efter en<br />
periode på fem år trak hun sig ud af projektet <strong>og</strong> blev optaget på en uddannelsesinstitution.<br />
Hun blev da omklassificeret til arbejdsmarkedsparat <strong>og</strong><br />
modt<strong>og</strong> revalideringsydelse.<br />
<strong>Det</strong> gælder for alle fire ovennævnte <strong>og</strong> mange andre langvarige <strong>klient</strong>er,at<br />
67