Det magtfulde møde mellem system og klient - Aarhus ...
Det magtfulde møde mellem system og klient - Aarhus ...
Det magtfulde møde mellem system og klient - Aarhus ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
for hjælpen.Under massearbejdsløshed opstår jo typisk det problem,at det<br />
ikke er muligt at teste – <strong>og</strong> for de arbejdsløse at bevise – at de reelt er til<br />
rådighed,at de ville forsørge sig selv,hvis de kunne komme til det.<strong>Det</strong> giver<br />
grobund for tvivl om den gode vilje, som yderligere næres,når undersøgelser<br />
<strong>og</strong> analyser 9 viser,at n<strong>og</strong>le af de arbejdsløse faktisk trives med arbejdsløsheden.Hvis<br />
man ligefrem har det rigtig godt med at være arbejdsløs,kan<br />
man så samtidig reelt ønske at komme i arbejde <strong>og</strong> forsørge sig selv?<br />
Der er d<strong>og</strong> fortsat en udbredt opbakning til,at velfærds<strong>system</strong>et skal støtte<br />
“de svage”,de der vitterligt ikke kan selv,<strong>og</strong> at denne støtte skal være bedre,<br />
end den hidtil har været. Hvis man nu kan frasortere dem der i virkeligheden<br />
ikke har “reelt behov”,lyder l<strong>og</strong>ikken,så bliver der netop mulighed for<br />
at støtte de virkeligt “svage”ordentligt.<strong>Det</strong> er altså nødvendigt at finde ud<br />
af,hvem der er hvem.<br />
Nu er det ikke sådan, at kravet til de arbejdsløse er, at de skal være helt<br />
ulykkelige hele tiden.De må godt affinde sig med arbejdsløsheden <strong>og</strong> forsøge<br />
at finde de lyse sider i den ellers ulykkelige situation,når blot de ikke for<br />
alvor trives. Denne skelnen fremhæves bl.a. af Velfærdskommissionen<br />
(1995).I et indlæg i Politiken beskriver <strong>og</strong>så socialdemokraten Erling Olsen,<br />
daværende formand for Folketinget,denne problematik (Olsen, 1995).Han<br />
understreger,at der skal gøres op med “den snigende arbejdsløshedskultur”.<br />
I det “ubeskæftigede Under-Danmark”er der to kulturer,siger han.Hovedparten<br />
af de arbejdsløse er “ulykkelige over at være stødt ud af arbejdslivet,<br />
men de affinder sig opgivende med at leve af,hvad de kan hente i de offentlige<br />
kasser”(mine fremhævelser).Men “(…) en mindre del vænner sig d<strong>og</strong> til et<br />
liv med rettigheder uden pligter <strong>og</strong> går aktivt ind for en borgerløn,som nok<br />
giver dem en forholdsvis lav levestandard,men samtidig retten til at bruge<br />
deres tid på lige,hvad de har lyst til”.<strong>Det</strong> er de sidste,der skal gøres op med.<br />
På baggrund af de mange kommissionsrapporter 10 <strong>og</strong> den heftige offentlige<br />
velfærdsdebat med fokus på de ledige i første halvdel af 1990’erne kan<br />
man sammenfatte definitionen af at have “reelt behov”sådan her:<br />
Man skal ville <strong>og</strong> man skal gøre, hvad man kan. Man skal ikke gøre, hvis<br />
man ikke kan, men man skal stadig ville, hvis man kunne. Og man skal ville<br />
<strong>og</strong> gøre, hvad man kan, for at komme til at kunne bedre.<br />
<strong>Det</strong> er altså ikke som tidligere nok “at gøre”,man skal <strong>og</strong>så i sit inderste “ville”.<br />
Med aktiveringen kan man ganske vist – ved at gøre – til en vis grad<br />
bevise henholdsvis teste,at man er til rådighed <strong>og</strong> dermed har “reelt behov”.<br />
41