For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
på denne måde i løbet <strong>af</strong> de 30 år, bevægelsen var forbudt. Med den væbnede kamp<br />
fulgte en militarisering, der også var den medvirkende årsag til, at bevægelsen gik mere<br />
og mere bort fra den rådgivende praksis. Men selv inden for disse begrænsninger søgte<br />
bevægelsen at holde liv i en tradition med intern debat og drøftelser, som fandt sit udtryk<br />
i publikationer, konferencedokumenter og anden dokumentation. Feminismen blev f.eks.<br />
ringeagtet og bespottet i ANC sidst i 1960erne, mens den er fast forankret i bevægelsen<br />
i dag. Bøsse/lesbiske-forhold måtte der kæmpes for i ophedede debatter. Intet strategisk<br />
skift kom som en overraskelse for ANC’s medlemmer og tilhængere, fordi synspunkterne<br />
havde været drøftet vidt og bredt i forvejen. Fraværet <strong>af</strong> egentligt destabiliserende kriser,<br />
som kunne have ført til opløsning, vidner om, hvor behændigt sådanne spørgsmål blev<br />
styret. Mens enhed aldrig blev udmøntet i ensretning, var der også en fast modstand mod<br />
en udkrystallisering <strong>af</strong> fraktioner.<br />
Selv under optimale forhold er det en udfordring for en bevægelse at opnå den hårfi ne<br />
balance, som gør det muligt at bevare kontinuiteten og samtidig forblive åben over for nye<br />
initiativer og endog kætterske ideer. Stærke ledere fristes ofte til at tvinge deres egen vilje<br />
igennem. Der var to situationer efter 1990erne, hvor selv Nelson Mandela ikke kunne<br />
mønstre den nødvendige støtte i ANC’s ledelse til sine synspunkter. Der var fl ere andre,<br />
mindre omtalte situationer, hvor han blev nedstemt <strong>af</strong> ledelsen. Thabo Mbeki fremlagde<br />
til at begynde med de centrale ideer i Joe Slovos strategiske initiativ til accept <strong>af</strong> sunset<br />
clauses. Mbeki tabte diskussionen ved den lejlighed. Trods Slovos prestige blev det initiativ,<br />
han var ophavsmand til, kr<strong>af</strong>tigt bestridt og radikalt ændret, før det blev vedtaget <strong>af</strong> ANC.<br />
Efter at ANC og dets strategiske partnere, SACP og COSATU, blev lovliggjort, fremstod de<br />
ofte som organisationer, der var præget <strong>af</strong> frådende interne stridigheder. Men måske er<br />
evnen, og endog villigheden, til at indgå i en hård debat en egenskab, der bør hæges om<br />
snarere end vrænges <strong>af</strong>. At ofre tid og ressourcer på interne debatter, skænderier og ideologisk<br />
polemik er ofte noget roderi og måske også splittende, men efter at beslutningen er<br />
taget, har de fl este medlemmer tillid til, at alle muligheder er blevet undersøgt, og de føler<br />
også en slags ejerskab til de vedtagne politiske standpunkter. Da ANC kom i regering,<br />
søgte det igen at bekræfte dette aspekt <strong>af</strong> sin organisationskultur. Det reformerede det<br />
nationale parlaments funktioner ved at åbne alle plenarforsamlinger og udvalgsmøder for<br />
offentligheden og medierne. Det lagde vægt på ansvarlighed og gennemsigtighed ved at<br />
stå i spidsen for vedtagelsen <strong>af</strong> etiske kodekser for både parlamentarikere og ledelse. Men<br />
der er også vægtige eksempler på, at regeringsmagten har forstærket de t<strong>enden</strong>ser i bevægelsens<br />
kultur, der graviterer mod magten og præsidentembedet. <strong>For</strong>retningsudvalget,<br />
NEC, mødes en gang hver anden måned, som regel efter et på forhånd fastlagt skema, så<br />
medlemmerne selv kan planlægge deres fremmøde. Deltagelse i møderne er også blevet<br />
udvidet til at omfatte ministre og viceministre, der ikke er valgt som medlemmer <strong>af</strong> NEC.<br />
92