For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
I virkeligheden er ANC’s langvarige svigt med hensyn til i større grad at give sig i kast<br />
med offentlige anlægsarbejder med større jobmuligheder simpelthen en følge <strong>af</strong> en ideologi,<br />
som Trevor Manuel selv har beskrevet som følger:<br />
“Jeg vil gerne høre nogen fortælle mig, hvordan regeringen skulle bære sig ad med at<br />
skabe arbejdspladser. Det er en ubehagelig indrømmelse at måtte gøre, men regeringer<br />
her i verden er magtesløse, når det drejer sig om at skabe job.” (Sunday Indep<strong>enden</strong>t, 9.<br />
januar 2000).<br />
Boligforhold og jordrefromer<br />
The Ten-Year Review fremfører også andre påstande, der handler om boliger og jord:<br />
“Siden 1994 er der blevet overført aktiver for omkring R50 mia. til fattige husstande. Næsten<br />
2 millioner bevillinger <strong>af</strong> boligstøtte er blevet godkendt i løbet <strong>af</strong> denne periode, hvor<br />
over 6 millioner syd<strong>af</strong>rikanere har fået bolig som følge der<strong>af</strong>. Lige under halvdelen <strong>af</strong> alle<br />
de bevilgede tilskud blev givet til kvinder. Siden 1994 er 1.8 millioner hektar land blevet<br />
overført til næsten 140.000 husstande i henhold til jordomfordelingsordningen.”<br />
Det, der først bør bemærkes om boligsituationen, er, at påstanden om, at der er givet to<br />
millioner støttebevillinger, aldrig er blevet endegyldigt bekræftet og heller ikke ordentligt<br />
evalueret. Det er yderst tvivlsomt, om de tilskud, som blev givet til ”boligstart”, nu også<br />
faktisk resulterede i to millioner færdige boliger. Mange entreprenører <strong>af</strong>gav licitationstilbud,<br />
men leverede faktisk ikke det færdige produkt. Hovedårsagen til det er, at tilskudsniveauet<br />
i det meste <strong>af</strong> perioden, siden ANC vedtog en markedsorienteret boligpolitik i<br />
november 1994 – et engangsbeløb på R16.000 i ”kapitaltilskud” – har været alt for lille<br />
til at betale for mere end en dårligt beliggende grund og en mangelfuld bygning. Det<br />
problem stammede til gengæld ikke blot fra den ideologisk motiverede beslutning om at<br />
indføre en boligpolitik, der var målrettet mod entreprenørernes og bankernes interesser.<br />
Det <strong>af</strong>spejlede også den nationale økonomiske stramning: I stedet for en udgift på 5 % <strong>af</strong><br />
det årlige statsbudget til boliger, som RDP og The Housing White Paper lovede, lå tallet<br />
på langt under 2 % i de ti år, der fulgte efter befrielsen.<br />
I hvert fald var de nye post-apartheid huse typisk kun halvt så store som de forhadte<br />
tændstikæskehuse fra apartheid-tiden og bygget <strong>af</strong> meget dårligere materialer end<br />
under apartheid, placeret endnu længere fra arbejdspladserne og samfundets faciliteter,<br />
præget <strong>af</strong> hyppige <strong>af</strong>brydelser i vand- og elektricitetsforsyningerne, med dårligere<br />
serviceydelser fra staten, herunder sjældnere <strong>af</strong>hentning <strong>af</strong> <strong>af</strong>fald, umenneskelige<br />
sanitære installationer, jordveje og utilstrækkelige systemer til dræning efter uvejr.<br />
Mens mange hundredtusinder burde have modtaget ”oprundingsfi nansiering” fra<br />
bankerne, så der kunne bygges ordentlige huse, fi nansierede bankerne i realiteten kun<br />
en meget lille del, nemlig under 100.000, hvilket var langt færre gældsbeviser, end de<br />
56