For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
den private ejendomsrets ukrænkelighed (Mandela, 1990). ANC var dog samtidig i stigende<br />
grad opmærksom på den trussel, som ”makroøkonomisk populisme” udgjorde<br />
mod bæredygtigheden i organisationens eget langsigtede projekt. Man var f.eks.<br />
opmærksom på de store problemer, som havde udviklet sig for progressive eksperimenter<br />
i Chile og Nicaragua.<br />
Selve debatprocessen var også <strong>af</strong>gørende for den måde, hvorpå specifi kke reformer blev<br />
indført. Gennem den lange overgangsperiode fra apartheid til demokrati 1990-94 var<br />
den politisk-økonomiske debat decentraliseret, ukoordineret og uoffi ciel. Der var ikke<br />
nogen centraliseret politisk eller teknisk koordination og derfor tilstrækkelig med plads<br />
til, at politiske initiativer hurtigt kunne brede sig fremhjulpet <strong>af</strong> små interessegrupper.<br />
ANC opførte sig i stigende grad som skyggeregering, mens den eksisterende stat blev<br />
mere og mere usammenhængende og dårligt organiseret.<br />
En anden vigtig faktor var det store nedarvede kapitalapparat. Syd<strong>af</strong>rikas overgang var<br />
forskellig fra de tilfælde, hvor kapitalaktiver og deres ejere enten var blevet fysisk tilintetgjort<br />
<strong>af</strong> krig, eller politisk forkastet <strong>af</strong> revolution, eller hvor ejerne havde tømt økonomien<br />
under <strong>af</strong>koloniseringen. Det eksisterende produktionsapparat var veludbygget men<br />
forældet med en fremstillingsindustri, som var domineret <strong>af</strong> kapitalkrævende, naturressource<strong>af</strong>hængig<br />
materialeforarbejdning (grundmetaller, kemikalier, papirmasse og papir)<br />
og det ville være disse sektorer, der fi k mest ud <strong>af</strong> en omlægning i retning <strong>af</strong> vækst via<br />
øget eksport. En overvældende del <strong>af</strong> den private kapital var fortsat ejet <strong>af</strong> hvide forretningsfolk,<br />
en gruppe, som således sad inde med en væsentlig magt. Som følge her<strong>af</strong> var<br />
der en grænse for, hvor meget og hvor hurtigt produktion og teknologi kunne omlægges<br />
til mere arbejdskr<strong>af</strong>tkrævende arbejdsgange og samtidig omskabe ejerskabet <strong>af</strong> kapitalaktiverne,<br />
så det hvide monopol kunne brydes.<br />
En politik med fokus på grundlæggende fornødenheder med bred støtte fra ANCs<br />
rækker og fra dens fagforeningsallierede var indeholdt i RDP, ANCs valgmanifest fra<br />
1994 (ANC, 1994). På trods <strong>af</strong>, at denne indfaldsvinkel var yderst tillokkende, eftersom<br />
den i princippet tog sigte på at tage fat på ulighedsproblemet, kunne den ikke<br />
realiseres under det nye demokratis grundlæggende økonomiske og politiske præmisser.<br />
Politikken koncentreredes om små og mellemstore producenter, navnlig nye sorte<br />
iværksættere, der solgte basale arbejdskr<strong>af</strong>tkrævende forbrugsvarer på det indenlandske<br />
lavindkomstmarked. Men den mængde teknologi, arbejdskr<strong>af</strong>t og output i<br />
produktionen, som dette involverede, kunne ikke tilvejebringes fra den ene dag til den<br />
anden og den positive særbehandling på kapitalmarkedet ville kun få indvirkning på<br />
den racemæssige fordeling <strong>af</strong> aktiver på meget langt sigt. Desuden var det sandsynligt,<br />
at et fokus på grundlæggende fornødenheder ville medføre en betydelig makroøkono-<br />
37