For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Politisk er Syd<strong>af</strong>rika et meget anderledes sted i dag, end det var før 1994. Hvor<br />
meget det end har ændret sig i visse henseender, er det dog forblevet næsten<br />
uforandret i andre. Arven fra apartheid lever videre i strukturelle uligheder, diskrimination<br />
og åbenlys uretfærdighed. Apartheid har kastet en lang skygge over det<br />
nye demokratiske samfund. Dets kløfter forsvandt ikke mirakuløst med demokratiets<br />
komme, og forsoningsretorikken var et spagfærdigt forsøg på at dække over de dybe<br />
uoverensstemmelser. Skævhederne er skræmmende, og de bliver ved med at dele<br />
nationen op i separate lejre med racebestemte identiteter bestemt <strong>af</strong> hvid velstand<br />
og ejerskab og <strong>af</strong> sort fattigdom og ejendoms- og mulighedsberøvelse. Den begrænsede<br />
adgang til jord blandt sorte er en oplagt indikator for den ujævne fordeling <strong>af</strong><br />
goderne i Syd<strong>af</strong>rika. Hvide ejer hovedparten <strong>af</strong> landet, og ikke overraskende er meget<br />
få <strong>af</strong> dem fattige. Men jord er blot én indikator blandt de kløfter, der reelt præger<br />
alle aspekter <strong>af</strong> det demokratiske Syd<strong>af</strong>rika. Apartheid lever lykkeligt videre i det<br />
uændrede kriminalretssystem, som bl.a. arbejder for at sikre domfældelser i sager<br />
om forbrydelser mod menneskerettighederne under apartheid. Apartheid overlever<br />
også i slummen i byerne og i landområdernes elendighed, på arbejdsmarkedet, i<br />
skoler og universiteter og på hospitaler. Der er en direkte sammenhæng mellem<br />
apartheids overlevelse, TRCs amnestiproces og den tilsyneladende manglende evne<br />
hos den ny demokratiske regering til at gennemføre slagkr<strong>af</strong>tige modtræk mod den<br />
udbredte sorte fattigdom.<br />
Problemerne i forbindelse med den ulige fordeling <strong>af</strong> ressourcer mellem sorte og<br />
hvide i dag udgør den mest truende udfordring for demokratiets bæredygtighed på<br />
langt sigt. Erkendelse <strong>af</strong> fl ertallets sociale og økonomiske rettigheder er centralt i<br />
denne diskussion. I dette kapitel vil jeg hævde, at strukturel racisme ligger så dybt i<br />
det syd<strong>af</strong>rikanske samfund, at det kræver altomfattende, statsstyrede modforanstaltninger<br />
at <strong>af</strong>sk<strong>af</strong>fe den. Jeg analyserer også forsøget på at omstrukturere et opsplittet<br />
samfund ved hjælp <strong>af</strong> en mekanisme som TRC og det nationale kompromis, som<br />
efterlod ofrene for apartheids groveste overgreb uden forfatningsmæssig ret til at<br />
kræve erstatning fra staten eller fra gerningsmændene.<br />
Et <strong>af</strong> de sværest håndterlige problemer i alle demokratier er, hvordan man tackler<br />
paradokset mellem eksistensen <strong>af</strong> politisk lighed og økonomisk ulighed. Alle demokratier<br />
holder fast ved politisk og samfundsmæssig lighed, men de opretholder dog<br />
alle materiel ulighed. Et væld <strong>af</strong> forfatningsmæssige rettigheder og friheder gør alle<br />
i et demokrati lige på det formelle juridiske niveau. Samtidig beskytter alle demokratier<br />
privat ejendomsret. Eftersom goder altid er ulige fordelt følger, at forfatningsmæssige<br />
garantier om ejendomsret begrænser indsatsen for at sikre materiel lighed.<br />
Hvis, som i tilfældet i Syd<strong>af</strong>rika, jord erhverves <strong>af</strong> bosættere gennem kolonialisme,<br />
23