For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
den britiske kolonimagts sprog, blev <strong>af</strong>rikaans systematisk udviklet til det andet offi cielle<br />
sprog ved hjælp <strong>af</strong> særbehandling og enorme statslige ressourcer. Dets sociale rolle<br />
dækkede samtlige de funktioner, som ethvert offi cielt sprog i et udviklet førsteverdenssamfund<br />
har. Afrikaans var på halvtreds år blevet et sprog med et moderne præg.<br />
Delvis offentlig brug <strong>af</strong> de oprindelige <strong>af</strong>rikanske sprog formelt og uformelt blev begrænset<br />
til brugen i hjemlande. Afrikanske sprog blev således offi cielt tolereret i de godt 13<br />
procent <strong>af</strong> landet, hvor sorte syd<strong>af</strong>rikanere, efter at være blevet nægtet statsborgerskab<br />
inden for republikken, nu angiveligt fi k lov til at gøre brug <strong>af</strong> deres politiske rettigheder.<br />
Imidlertid fungerede engelsk, og tit også <strong>af</strong>rikaans, ofte som offi cielle sprog i hjemlandene<br />
sammen med det lokale <strong>af</strong>rikanske sprog. Afrikanere i resten <strong>af</strong> landet, det såkaldte<br />
hvide Syd<strong>af</strong>rika, hvor <strong>af</strong>rikanerne udgjorde et klart fl ertal, blev behandlet som udlændinge.<br />
I apartheidstatens sprogbrug var de “fastboende udlændinge”, som ud over deres<br />
egne sprog skulle lære og uddannes ved hjælp <strong>af</strong> både engelsk og <strong>af</strong>rikaans.<br />
Apartheidstaten skabte således ni sprog i hjemlandene. Med tiden udviklede eliten i<br />
hjemlandene interesse for deres kulturelle og sproglige fremstillinger. Denne sproglige<br />
adskillelse, terminologi og orden blev stort set videreført efter apartheids fald.<br />
I årene efter apartheid fulgte den begrænsede, men principfaste nedlæggelse <strong>af</strong> den<br />
administrative struktur i det apartheid-baserede uddannelsessystem og vedtagelsen <strong>af</strong> et<br />
nyt uddannelsessystem, som bedre <strong>af</strong>spejler, i det mindste på papiret, de kulturelle og<br />
sproglige interesser hos de <strong>af</strong>rikansktalende. Afrikaans’ dramatiske udvikling på halvtreds<br />
år og den fremgang og oplysning, den har bragt <strong>af</strong>rikaanerne, burde vise os, hvor<br />
relevant sprog er for samfundsforandringerne i Syd<strong>af</strong>rika. Det peger også implicit på,<br />
at en fortsat og fremtidig omdannelse i landet nødvendigvis må koncentrere sig mere<br />
helhjertet om sprogspørgsmålet. En demokratisk funderet sprogpolitik er alt<strong>af</strong>gørende for<br />
udviklingen <strong>af</strong> en demokratisk kultur. Uden en politik som myndiggør massesamfundet<br />
på det kulturelle plan, vil udviklingen stagnere i det lange løb.<br />
Sprog og den nye forfatning<br />
I den nye forfatnings første hoved<strong>af</strong>snit, Bill of Rights, der behandler borgernes rettigheder,<br />
fastsættes det, at: “Alle har ret til at bruge et sprog og at deltage i det kulturelle liv,<br />
som de selv vælger, men ingen, som gør brug <strong>af</strong> disse rettigheder, må gøre det på en<br />
måde, der strider mod en bestemmelse i Bill of Rights.” (§ 30) Desuden understreges det,<br />
at: “Personer, som tilhører et kulturelt, religiøst eller lingvistisk samfund, ikke må nægtes<br />
retten til, sammen med andre medlemmer <strong>af</strong> det pågældende samfund ¬(a) at have<br />
deres egen kultur, udøve deres religion og bruge deres sprog, og (b) at danne, tilslutte sig<br />
og bevare kulturelle, religiøse og lingvistiske foreninger og andre <strong>af</strong> civilsamfundets or-<br />
162