For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
uro i gaderne. Jeg deler også til en vis grad det synspunkt, at skoler er steder, hvor<br />
man reproducerer den form for klassebaseret samfund, som vi lever i, og fordeler<br />
chancerne for succes og fi asko med forbløffende (men ikke fuldstændig) forudsigelighed<br />
– rige børn i velhavende private skoler når vidt i erhvervslivet; fattige børn<br />
i nedslidte township-skoler hjemsøger gaderne med intetsigende <strong>af</strong>gangsbeviser,<br />
hvis de i det hele taget når så langt. Hvad disse børn har til fælles er, at de er blevet<br />
undervist i det forkerte, og at meget få <strong>af</strong> dem er blevet undervist i noget, som<br />
sætter dem i stand til at trives i en broget og farlig verden.<br />
Når jeg taler om den slags ting på et endeløst antal skolemøder, deler publikums<br />
meninger sig i reglen på midten. Den ene side synes, at hvad jeg siger, er det bedste,<br />
de nogensinde har hørt. Der lægges for megen vægt på konkurrence, der er for megen<br />
favorisering <strong>af</strong> børn med talent for matematik og fysik, der er for lidt fokus på helheden.<br />
Den anden side – hvis børn som regel skrider op på podiet belæsset med alle belønningerne<br />
– kan ikke fordrage det, de hører. Hvordan kan den taler tillade sig at gøre skår<br />
i deres barns triumf? Deres børn arbejdede jo hårdt for at opnå disse beviser og triumfer;<br />
de vandt, fordi de fulgte spillereglerne. Dog er det netop spillereglerne, som bekymrer<br />
mig. Hvad er det, vi underviser i, hvorfor og med hvilke konsekvenser?<br />
Jeg har endnu ikke mødt studerende på mit begynderhold på UP, som husker skolelærere<br />
for deres dygtighed til at løse andengradsligninger, for deres fortrolighed med grammatisk<br />
analyse eller deres viden om DNAs dobbelte spiralstruktur. De husker enkelte lærere,<br />
som gjorde en forskel i deres liv. De fortæller bevægende historier om visse lærere,<br />
som lærte dem om samfundet, om omsorg, om medfølelse og om forandring.<br />
Men de fl este <strong>af</strong> vore lærere er bukket under for den hovedløse fokusering på en triviel<br />
læseplan, der forstærkes <strong>af</strong> konkurrenceprægede eksaminer, som måler individuel præstation<br />
på en meget snæver kompetenceskala. Det blev selvfølgelig ikke bedre <strong>af</strong>, at der<br />
under den tidligere undervisningsminister eksisterede en reel trussel om udhængning <strong>af</strong><br />
dårlige skoler i medierne. Presset på lærerne er ubarmhjertigt. En <strong>af</strong> mine ph.d.-studerende,<br />
en højt kvalifi ceret matematiklærer på en privatskole, lever i frygt hvert år for, at<br />
hun ikke kan beholde sit job, hvis hun ikke opnår 100 % beståede eksaminer i matric<br />
(<strong>af</strong>gangseksamen, 12. klasse, det sidste skoleår), hvilket i værste fald betyder, at hun ikke<br />
får sin kontrakt fornyet, og i bedste, at hun må fi nde sig i ydmygelsen ved at blive degraderet<br />
til at undervise under matric-niveau.<br />
Desværre er det blevet sådan, at vi tror, at eksamensresultater måler dygtighed. Vi accepterer<br />
uden tøven, at disse resultater er udtryk for retfærdighed – til trods for, at det er<br />
oplagt, at det, vi giver et barn under dets tolv års skolegang, så indlysende differentieres<br />
129