For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
For enden af Regnbuen? - Stolten's African Studies Resources
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
igen nogle NGOer til at orientere deres programmer sådan, at de enten opbyggede eller<br />
støttede en organisation med en massebase. Et godt eksempel på en sådan orientering<br />
mod skabelse <strong>af</strong> en massebase er NLC, som deltog i og igangsatte oprettelsen <strong>af</strong> LPM,<br />
som stod for forskellige aktioner, såsom farmbesættelser og demonstrationer. LPM argumenterer<br />
for, at den syd<strong>af</strong>rikanske forfatnings bestemmelser om respekten for den private<br />
ejendomsret er den største hindring for en jordreform.<br />
Næsten samtidig med, at de nye sociale bevægelser blev dannet, forkastede SANGOCO<br />
i 2000 regeringens GEAR-program. Hvedebrødsdagene med genopbygningspolitikken<br />
var ved at nå til vejs ende og mange ledende NGOer trak sig stilfærdigt ud <strong>af</strong> SAN-<br />
GOCO. Relationerne mellem staten og SANGOCO blev også mere anstrengte. På det<br />
tidspunkt var meningsforskellene inden for NGOerne endnu ikke polariserede. Det blev<br />
de først kort efter ved FN topmødet i Johannesburg, i 2002.<br />
SANGOCOs holdninger holdt en siksak-kurs og i sidste ende formuleredes en platform<br />
sammen med COSATU og SACP, hvor de syd<strong>af</strong>rikanske NGOer kunne støtte sig til FNs<br />
institutionaliserede procedurer, resolutioner og konventioner over for medlemsstaterne.<br />
SANGOCO/COSATU/SACP alliancen førte også til en enighed om ikke at formulere<br />
kritikken <strong>af</strong> den syd<strong>af</strong>rikanske regerings GEAR-politik alt for radikalt. De nye sociale<br />
bevægelser og yderligtgående NGOer var derimod i opposition til FN-konferencen, og<br />
så den mest for en paradeforestilling. De begyndte at mobilisere demonstrationer med<br />
støtte fra antiglobaliseringsaktivister og organisationer i opposition til FN-konferencen og<br />
den syd<strong>af</strong>rikanske regering. SANGOCO gjorde sammen med COSATU alt for at marginalisere<br />
eller udrense enhver organisation, der ikke fulgte parolen. Spændingerne mellem<br />
NGOerne inden for SANGOCO førte til et brud, der blev grundlaget for dannelsen <strong>af</strong><br />
SMI, med deltagelse <strong>af</strong> de mere radikale NGOer.<br />
SACP og COSATU, der ellers i nogen grad snakkede de nye sociale bevægelser efter<br />
munden, prøvede i realiteten ikke blot at bryde deres enhed, men også at optræde som<br />
et (venstreorienteret) dække for ANCs højredrejning. Dette blev demonstreret under FNtopmødet,<br />
da alliancepartnerne nægtede at anerkende SMI’s march gennem Alexandra<br />
Township mod FN konferencen i forstaden Sandton. I stedet for arrangerede de en march<br />
i opposition til de nye sociale bevægelser. <strong>For</strong> første gang opnåede ANC/SACP/COSATUalliancen<br />
(inklusive SANGOCO) ikke en bred folkelig støtte, men blev skubbet ud på<br />
sidelinjen <strong>af</strong> en march på 25.000 mennesker med røde T-shirts, pandebånd og røde fl ag,<br />
mobiliseret <strong>af</strong> Social Movements Indaba. ANC-alliancen formåede kun at samle 5.000<br />
mennesker klædt i hvide T-shirts til deres march. De to marcher var symbolske, og klassekampens<br />
skillelinjer blev trukket op. <strong>For</strong> første gang blev ANC slået på sin hjemmebane i<br />
Alexandra Township. Dette var en betydningsfuld og historisk begivenhed, ikke bare fordi<br />
107