Mette Hedemand Søltoft - Centralasiatisk Selskab
Mette Hedemand Søltoft - Centralasiatisk Selskab
Mette Hedemand Søltoft - Centralasiatisk Selskab
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
kulturelle forpligtigelser så som indsamling af folkesange og folkeminder og støtte udgivelser af<br />
iranske oldtids-tekster. 209<br />
I dagspressen blev der ført en ivrig debat både af medlemmer fra Farhangestan og af udeforstående.<br />
Debataktørerne var overordnet delt i to fløje: en moderat og en puristisk fløj. Puristerne var af den<br />
mening, at Persien overhovedet ikke havde brug for nogen fremmedord, især ikke arabiske ord. De<br />
mente, at aviserne skulle bestræbe sig på, (1) at benytte et sprog, der var direkte forståeligt for<br />
masserne, (2) at benytte en efterligning af Firdausis sprog (Firdausi er en persisk digter fra 900-tallet,<br />
som jeg vil vende tilbage til i kapitel fem) og (3) benytte puristernes egne konstruerede “ægte” persiske<br />
ord. 210 Den moderate fløj, som Arthur Christensen og Resazadeh-Shafaq tilhørte, var principielt enig,<br />
men mente, at det var en praktisk umulighed, da de assimilerede arabiske låneord var langt mere<br />
velkendte hos masserne end de “persiske” ord, puristerne havde udarbejdet. 211 Således ærgrede den<br />
moderate Arthur Christensen sig over arabiseringen af det persiske sprog, men valgte alligevel en<br />
pragmatisk indstilling:<br />
“En moderat Purisme er vel mulig, og mange Forfattere bestræber sig da ogsaa i vore Dage for at<br />
begrænse det arabiske Element saa meget, som det er gørligt. Men desværre har Arabiseringsprocessen<br />
allerede tidlig berøvet det persiske Sprog en stor Mængde af det oprindelige Ordforraad, og naar man<br />
vil kassere de arabiske Gloser, har man ingen nationale at sætte i Stedet.”<br />
Arthur Christensen trak ligeledes i sin argumentation på den nationalromantiske forestilling om, at det<br />
var hos folket og den jævne mand, at det sande nationale sprog kom til udtryk:<br />
“Hele den gamle teologiske, filosofiske, filologiske, grammatiske, naturvidenskablige, medicinske<br />
Terminologi er arabisk. Men ogsaa Talesproget, selv i dets folkeligste Afskygninger, er fyldt med<br />
Arabismer, der er gaaet i den Grad ind i Sproget, at de af den ulærde Mand slet ikke føles som<br />
Fremmedord.” 212<br />
209 Jazayeri, M.A.: “Farhangestan” s. 275 Encyclopædia Iranica. vol. IX. New York 1999<br />
210 Perry, John R.: “Language Reform in Turkey and Iran.” s. 301 Int. J. Middle East Studies 17 1985<br />
211 Perry, John R.: “Language Reform in Turkey and Iran.” s. 301 Int. J. Middle East Studies 17 1985<br />
212 Arthur Christensen.: Kulturskitser fra Iran s. 48 København 1937<br />
70<br />
DSCA Monografi/Monograph 1 ▪ 2007