Mette Hedemand Søltoft - Centralasiatisk Selskab
Mette Hedemand Søltoft - Centralasiatisk Selskab
Mette Hedemand Søltoft - Centralasiatisk Selskab
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
“Et lille Træk viser hvor tidligt jeg gennem Stikkene i Tusind og en Nat havde levet mig ind i et<br />
orientalsk Miljeu, og hvor stærk min Interesse for dets Romantik var. I Efteraaret 1879, da jeg var fire<br />
Aar gammel, plejede en Søn af den Enke, der havde lejet det ene af vore Værelser, at komme ind til os<br />
med det nyeste Nummer af Allers “Familie-Journal”, for at vi kunde faa Lejlighed til at læse det. Om<br />
Søndagen blev Bladet leveret tilbage, og jeg saa det ikke mere. Mine Forældre var dog blevet saa<br />
interessede i Familie-organet, at vi begyndte selv at holde det til Nytaaret 1880. Nu bevarer jeg stadig<br />
gennem Aarene Erindringer om, at der paa Forsiden af et af disse Numre havde været et Billede med<br />
Underskriften “Gade i Kairo”, paa hvilket man saa en Mand komme ridende paa en Kamel ind gennem<br />
en af Kairos Byporte. Jeg talte undertiden med mine Forældre derom, men de kunde ikke huske det, saa<br />
jeg har altsaa ikke ad den Vej faaet nogen Støtte for min Hukommelse. Da jeg i 16 Aars Alderen var<br />
begyndt at komme paa det Kgl. Bibliotek benyttede jeg Lejligheden til at undersøge denne Sag. Jeg fik<br />
altsaa fat i Aargangen 1879 af Familie-Journalen, og i et af Numrene fra Oktober Maaned fandt jeg<br />
ganske rigtigt Forsidebilledet, i alle Enkeltheder Saaledes, som jeg huskede det. Af alle de øvrige<br />
Billeder i dette og de andre Numre fra den Tid var der ikke et eneste, som havde fæstnet sig i min<br />
Erindring.” 32<br />
Arthur Christensen understreger påfaldende meget sine romantiske barndomsdrømme i sine<br />
upublicerede dagbogserindringer. Og måske er disse romantiske drømmerier et virkemiddel, han som<br />
en ældre professor har tillagt sig, for at fremvise en barndom og en ungdom som levende og<br />
passioneret. Men sammenligner man med hans øvrige optegnelser om barndommen, så er det slående,<br />
hvor usentimentalt han ellers forholder sig til sin fortid. F.eks. er hans beskrivelser af hans forældre<br />
meget nøgterne:<br />
“Forkælet blev jeg imidlertid ikke. Moder var ret striks. Jeg følte mig egentlig nok saa meget hendraget<br />
til Fader, som vel ingenlunde var eftergivende overfor mine Unoder, men hos hvem jeg mente at finde<br />
mere Forstaaelse. Udbrud af Trods og Arrigskab blev dæmpet af Moder med dertil egnet Straf.” 33<br />
32 Arthur Christensen. “Blandede autobiografiske optegnelser” s. 21-22 UTILG. 578, II. 2, (10) Haa. K.B.<br />
33 Arthur Christensen. “Blandede autobiografiske optegnelser” s. 15. UTILG. 578, II. 2, (10) Haa. K.B.<br />
18<br />
DSCA Monografi/Monograph 1 ▪ 2007