Mette Hedemand Søltoft - Centralasiatisk Selskab
Mette Hedemand Søltoft - Centralasiatisk Selskab
Mette Hedemand Søltoft - Centralasiatisk Selskab
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
de kan have interesse for et bredere publikum. Både for danskere, der er optaget af videnskabshistorie,<br />
og for et iransk publikum vil de være interessante, da de giver en udlændings billede af tiden i Iran i<br />
begyndelsen af det 20. århundrede. Jeg har desuden benyttet mig af Arthur Christensens upublicerede,<br />
selvbiografiske kladder, som ikke er daterede, men som formodentligt er skrevet først i 1940erne, og<br />
som giver et billede af Arthur Christensens reviderede syn på sig selv og sit liv. Det er vigtigt at<br />
understrege, at jeg i forhold til hans publicerede bøger ikke betragter dette upublicerede materiale som<br />
et mere sandt og pålideligt udtryk for Arthur Christensens holdninger.<br />
Ud over dette meget store materiale har Arthur Christensen tillige testamenteret sine breve til<br />
Haandskriftsamlingen. Denne samling er ligeledes et studium værd, da der er korrespondancer med<br />
mange iranske kulturpersonligheder på hans tid. Jeg har dog undladt at beskæftige mig med denne del<br />
af materialet, da jeg hurtigt indså, at det var et område, der havde stof nok til et studium i sig selv.<br />
I Carsten Niebuhr Instituttets kælder på KUA fandt jeg ved et tilfælde en lille stak iranske aviser, der<br />
netop var fra den periode, hvor Arthur Christensen havde opholdt sig i landet. Det er øjensynligt aviser,<br />
som Arthur Christensen har bragt med hjem fra sine rejser. Desværre var der ingen aviser fra hans<br />
første rejse i 1914. Det er ved gennemlæsning af disse iranske aviser, at jeg har været så heldig at finde<br />
artikler om Arthur Christensen, der har kunnet illustrere i hvert fald nogle iraneres syn på ham.<br />
Afgrænsning og specialets opbygning<br />
Da jeg hurtigt erfarede, hvilket kolossalt materiale, Arthur Christensen havde efterladt sig, idet det ikke<br />
kun bestod af hans trykte publikationer, men også af denne “skat” af alverdens papirer, som han havde<br />
testamenteret til det Kongelige Bibliotek, erkendte jeg snart, at der skulle en stram disposition til for<br />
ikke at drukne i materialet.<br />
Derfor valgte jeg at koncentrerer mig om Arthur Christensens tre rejser til Iran i henholdsvis 1914,<br />
1929 og 1934 i håbet om, at det ville strukturere og begrænse materialet. Det blev dog langsomt klart<br />
for mig, at sådan som jeg havde grebet det an, ved både at insistere på det bibliografiske og det<br />
videnskabshistoriske, kunne hvert et emne med lidt snilde passes ind i alle tre rejser. Rejserne gav ikke<br />
9<br />
DSCA Monografi/Monograph 1 ▪ 2007