Dansk skovnatur. Vildsomme skovlandskaber i fremtidens ... - WWF
Dansk skovnatur. Vildsomme skovlandskaber i fremtidens ... - WWF
Dansk skovnatur. Vildsomme skovlandskaber i fremtidens ... - WWF
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Dansk</strong> <strong>skovnatur</strong> Side 36<br />
græsning og agerbrug og omsider gav plads til de mange "åbentlandsarter", der i dag<br />
findes i det ganske Europas kulturlandskaber. Store klassiske botanikere som Tansley<br />
i Storbritannien, Iversen og S. Th. Andersen i Danmark og Ellenberg i Tyskland har<br />
været blandt ankerfolkene i denne tolkning af vegetationshistorien i Mellemeuropa.<br />
Ifølge denne fortolkning er over halvdelen af Europas arter blevet udbredt på kontinentet<br />
inden for de sidste 6.000 år i kølvandet på de "kulturstepper", som mennesker<br />
skabte med agerbruget.<br />
Den klassiske opfattelse indebar, at kun moser og højmoser var åbne arealer i den<br />
ellers mørke urskov. De store naturværdier, som knyttes til vore dages græsningsoverdrev,<br />
opfattes som en nyskabelse, som opretholdes af mennesket. Selve den store artsrigdom<br />
i vore dages overdrev - skønsmæssigt 600 plantearter i Østersøområdet - kan<br />
ikke forklares med, at overdrevene som kulturlandskab har 5-6.000 års historie. Det er<br />
nemlig langt fra nok til at udvikle nye arter - dén slags regner man med typisk tager i<br />
størrelsesordenen en halv million år. Den klassiske forklaring er derfor, at de mange<br />
arter af overdrevsplanter har bredt sig til hele Europa i kølvandet på stenalderbøndernes<br />
skovrydninger fra fjerne naturlige skovstepper mod sydøst og fra træfattige bjergområder.<br />
I dag skal man mere end 1.000 kilometer mod sydøst for at finde sammenhængende<br />
græsland som naturlig klimaksvegetation 53 .<br />
3.1.2 Lysåben urskov på "dårlig" jord<br />
Der er slået adskillige skår i det klassiske urskovsbillede gennem de sidste 10-15 år.<br />
Man mener nu, at vådbund - de "vandlidende jorder", har optaget betydeligt større<br />
dele af skovarealerne end tidligere antaget, 20-25 pct. 54 . af landfladen. Dette har altså<br />
givet en del lysåben vådbund i urskoven. Desuden har undersøgelser i Vestjylland<br />
vist, at hedelyngpollen udgjorde ca. 25 pct. af alt pollen. Eftersom hedelyng er en lyskrævende<br />
og længelevende dværgbusk, så har der antageligt eksisteret meget lysåbne<br />
vestjyske urskove med lystræer som eg, birk og skovfyr 55 .<br />
Også en del af de botanikere, der studerer overdrev (det vil sige tørre enge med<br />
lav, lysåben vegetation) i Danmark og England, hælder nu til den opfattelse, at der<br />
gennem hele urskovstiden har eksisteret overdrevsvegetation, i det mindste på kalkrige<br />
jorde i kystegne, på tørre skrænter og på sur, mager sandjord.<br />
Når man i Danmark er tilbøjelig til at mene, at i hvert fald visse overdrevsplanter<br />
har været her i urskovstiden, skyldes det, at nogle af dem har en nutidig udbredelse,<br />
hvor nordlige bestande er adskilte fra sydlige. Dette tyder på, at de ikke er indvandret<br />
(eller genindvandret) hertil sydfra efter urskovstiden, men har overlevet her siden tiden,<br />
før urskovene bredte sig.<br />
I England hviler opfattelsen om naturligt åbne kalkjordsoverdrev på usædvanligt<br />
detaljerede lokale pollenstudier, hvor man har søgt at sammenligne med nutidigt pollennedfald<br />
i en række forskellige sammensætninger af hel- og halvåben skovvegetation<br />
56 .<br />
Mere upåagtet (og mindre relevant) herhjemme har det været, at en del europæiske<br />
pollenbotanikere er blevet overbeviste om, at der har været i hvert fald nogle store<br />
flodsletter, der har holdt sig meget lysåbne - med eng og overdrev som det dominerende<br />
billede. Især er dette godt underbygget for store flodsletter i England i flere<br />
mellemistider 57 .