diføt-nyt 77.vp - heerfordt.dk
diføt-nyt 77.vp - heerfordt.dk
diføt-nyt 77.vp - heerfordt.dk
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>diføt</strong><strong>nyt</strong><br />
Minatos Magnetmotor:<br />
Japansk opfinder<br />
vækker opsigt<br />
Kan farver og toner<br />
inspirere videnskaben?<br />
Tankevækkende essay<br />
Bevis for sammenhæng<br />
mellem mobiltelefoni<br />
og hørenervekræft<br />
Korncirkler - årets høst<br />
Spændende bøger:<br />
Lyd der helbreder<br />
Fjernsynets opfinder<br />
Elektronisk forurening<br />
Remote Viewing<br />
NR. 77.2 / NOVEMBER 2004 KR. 25,-<br />
DANSK INSTITUT FOR ØKOLOGISK TEKNIK
2<br />
DANSK INSTITUT FOR ØKOLOGISK TEKNIK<br />
er en offentlig registreret forening, der har til formål: at oplyse<br />
om og at udvikle ny teknologi i overensstemmelse med<br />
naturen og dens metoder, at ud<strong>nyt</strong>te dens energier på bedst<br />
mulig måde med mindst mulige indgreb i de økologiske systemer<br />
og at reducere allerede forekommende indgreb i<br />
økologiske systemer, alt på en sådan måde, at menneskets<br />
vilkår forbedres. www.difoet.<strong>dk</strong><br />
Foreningens bestyrelse<br />
Anders Heerfordt - Formand - aheerfor@sca.csc.com<br />
Ruskær 4, st.th., 2610 Rødovre - tel 3647 1105<br />
Albert Hauser - Næstformand, bibliotekar<br />
Aalevej 41, 7160 Tørring - tel/fax 7580 2414<br />
Børge Frøkjær-Jensen - froekjar@inet.uni2.<strong>dk</strong><br />
Ellebuen 21, 2950 Vedbæk<br />
Christian Heerup - christian.heerup@tempcold.<strong>dk</strong><br />
Aldershvilevej 21A, 2880 Bagsværd<br />
Jan Koed - Redaktør - jk@cadaid.<strong>dk</strong><br />
Carl Bernhards Vej 15, st.tv., 1817 Frederiksberg C<br />
Jørgen Olsen<br />
Gærdesangervej 2, 3300 Frederiksværk - tel 4774 8486<br />
Lejf T. Rasmussen - lejf.t.rasmussen@mail.tele.<strong>dk</strong><br />
Frederiksvej 54, 3.th., 2000 Frederiksberg<br />
Poul Schriver - poulschriver@hotmail.com<br />
Svanevænget 3, 1.th., 2100 København Ø<br />
Mogens Larsen - Sup., kasserer - kassereren@difoet.<strong>dk</strong><br />
Gammel Køge Vej 492, 2650 Hvidovre<br />
Girokonto (1551) 939-4966 - DIFØT<br />
Ellebuen 21, 2950 Vedbæk.IBAN:DK03 3000 0009 3949 66<br />
Medlemskab<br />
Alle er velkomne som medlemmer af DIFØT. Bliv medlem<br />
ved at indsætte 1 års kontingent på giro 939-4966. Årskontingent:<br />
300,- kr. Abonnement kun for biblioteker: 150,- kr.<br />
Forsiden<br />
Ingo Swan er ophavsmand<br />
til forsidemotivet. Originalen<br />
er et oliemaleri fra<br />
1981, »Universel Intelligens«.<br />
Swan har i mange<br />
år forsket i den særlige<br />
oversanselige evne, der<br />
kendes under betegnelsen<br />
Remote viewing. Læs mere<br />
om Remote viewing på<br />
side 30 og åbn et vindue til<br />
en ny verden på www.<br />
biomindsuperpowers.com<br />
22. årgang nr. 77.2, nov. 2004<br />
Redaktør: Jan Koed<br />
Redaktionens adresse<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong><br />
Carl Bernhards Vej 15, st.tv.<br />
1817 Frederiksberg C<br />
tel/fax 3322 3728<br />
email redak@difoet.<strong>dk</strong><br />
Udgivelse<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> udgives af Dansk<br />
Institut for Økologisk Teknik<br />
og udsendes til foreningens<br />
medlemmer.<br />
Hvor ikke andre er nævnt, er<br />
udenlandske manuskripter<br />
oversat af redaktøren.<br />
Eftertryk er tilladt med kildeangivelse.<br />
Bladet u<strong>dk</strong>ommer med fire<br />
numre om året.<br />
Oplag: 200 eksemplarer<br />
Tryk: Vester Kopi, København<br />
ISSN 0900-1816<br />
Indhold<br />
Fra farver og toner<br />
til matematik og fysik 3<br />
Minatos magnetmotor 11<br />
Sådan virker den 18<br />
Korncirkler 2004 20<br />
Forum 22<br />
Mobilstråler under lup 23<br />
Pressemeddelelse 24<br />
Bog<strong>nyt</strong> 26<br />
Robby Curdof 26<br />
Energiløsninger i 21. årh. 26<br />
Healing Sounds 27<br />
Fjernsynets opfinder 28<br />
Elektronisk forurening 30<br />
Remote viewing 30<br />
Forenings<strong>nyt</strong> 32
Essay:<br />
Fra farver og toner<br />
til matematik og fysik<br />
– skitser til et <strong>nyt</strong> videnskabssyn<br />
Af Ernst Rasmussen<br />
Videnskaben i dag<br />
Overalt hvor mennesket træder i kontakt<br />
med naturen, enten gennem naturoplevelser<br />
eller som forbruger, så må<br />
denne kontakt defineres på grundlag af<br />
såvel kvantitative som kvalitative vurderinger.<br />
Videnskaben besidder dog ingen<br />
objektive kriterier for vurdering af<br />
kvalitative forhold – den betragter sig<br />
selv som værende værdifri. Det skal indrømmes<br />
at netop denne opfattelse har<br />
bragt den mange gode kort på hånden,<br />
men samtidig også et enkelt – lad os her<br />
kalde det sorteper – som hurtigt kan forvandle<br />
den altgennemtrængende videnskab<br />
og dens tro følgesvend, teknologien,<br />
til en lige så omfattende katastrofe.<br />
Når videnskabskritiske røster bliver<br />
lidt for gennemtrængende i debatten<br />
omkring etik og kvalitet, så spiller man,<br />
fra videnskabeligt hold, hurtigt denne<br />
sorteper videre til politikerne. Det er fra<br />
politisk hold man mener at sådanne<br />
spørgsmål bør håndteres. Ved hjælp af<br />
love, restriktioner og oprettelse af etiske<br />
råd mener man at finde den eneste mulighed<br />
for at råde bod på situationen. Vi<br />
taler imidlertid her om nogle forhold der<br />
er så grundlæggende og omfattende, at<br />
de ikke lader sig styre på denne måde –<br />
noget enhver kan overbevise sig om ud<br />
fra en simpel iagttagelse.<br />
Hele denne problematik ender til sy-<br />
vende og sidst i det enkelte menneskes<br />
(incl. videnskabsmandens) fornemmelse<br />
og tro; en fornemmelse og tro som i dag,<br />
for de flestes ve<strong>dk</strong>ommende, kun kan<br />
finde sit grundlag i et rent materialistisk<br />
og mekanistisk livssyn. En naturvidenskab<br />
der vil leve op til sin egen betegnelse<br />
(viden om naturen) kan ikke overhøre<br />
disse ting i og med at særlige »valg« baseret<br />
på kvalitative forhold spiller ind i<br />
naturens egne udviklingsforløb – noget<br />
som især synliggøres der hvor sådanne<br />
udviklingsforløb, ganske uforudsigeligt,<br />
drejes ind i helt nye baner. Niels Bohr bemærkede<br />
ganske vist meget rigtigt:<br />
»Naturvidenskab er ikke en viden om naturen,<br />
men en viden om hvad vi kan fortælle<br />
hinanden om naturen.«<br />
Dette kan dog her ikke gælde som nogen<br />
undskyldning – i stedet må vi blot tilføje:<br />
i så fald må vi hurtigst muligt blive langt<br />
bedre til at fortælle hinanden noget mere<br />
– ikke mindst om naturens kvalitative<br />
aspekter.<br />
De spørgsmål som fremtidens videnskab<br />
må kunne tage stilling til er især<br />
spørgsmål der angår de egenskaber<br />
(kvaliteter) der må være fremherskende<br />
hos »de bedst egnede« – set i relation til<br />
fremtidens vilkår. Forsøger videnskaben<br />
at undgå sådanne spørgsmål idet den<br />
her blot taler om »tilpasning« og »mutationer«,<br />
så må vi straks indvende at disse<br />
3
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
nærmest indholdstomme begreber ikke<br />
kan betragtes som nogen forklaring. Dels<br />
fordi det netop ikke er de bedst tilpassede<br />
der fører udviklingen ind i nye frugtbringende<br />
områder (de fører blot slægten<br />
videre), dels fordi man i spekulationerne<br />
over tilpasning altid, ifølge sagens<br />
natur, vil rette sin opmærksomhed mod<br />
noget allerede eksisterende – mod noget<br />
fortidigt i stedet for mod noget fremtidigt.<br />
Taler vi om »de bedst egnede« så ved<br />
vi, ud fra et blik tilbage i udviklingshistorien,<br />
at sådanne netop ikke skal findes<br />
hos de planter der afsætter flest frø<br />
eller de dyr der får flest afkom, men<br />
tværtimod hos et mindretal der besidder<br />
nogle særlige kvaliteter. Når vi her taler<br />
om »kvalitet« så tænker vi ikke på »god«<br />
eller »dårlig«, hvilket fortrinsvis er en<br />
subjektiv vurdering, men derimod på<br />
nogle særlige egenskaber der har deres<br />
rod i tingenes væsen.<br />
Som nævnt mangler videnskaben,<br />
indtil videre, enhver mulighed for at udtale<br />
sig objektivt om kvalitative forhold,<br />
og spørgsmålet bliver derfor: findes der<br />
nogen udsigt til at dette skulle ændre sig<br />
i fremtiden? En udtalelse fra den anerkendte<br />
atomfysiker Brian Josephson giver<br />
os faktisk et vist håb i denne retning<br />
når han siger:<br />
»Jeg tror, at en masse mennesker, som prøver<br />
at forene østens og vestens perspektiver<br />
har et meget godt kvalitativt billede af, hvordan<br />
tingene er. Men ingen har matematikken,<br />
der kan gøre dette billede kvantitativt. Og jeg<br />
tror, at det grundlæggende er et matematisk<br />
problem. En eller anden må finde den rigtige<br />
matematik der dækker situationen.«<br />
BJ peger faktisk her på det vi har kaldt »et<br />
4<br />
objektivt kriterium for vurdering af kvaliteter«<br />
idet han mener at »den rigtige<br />
matematik«, der formår at sammenk<strong>nyt</strong>te<br />
det kvantitative med det kvalitative,<br />
må kunne findes. Jeg har allerede i tidligere<br />
artikler givet udtryk for at en sådan<br />
matematik – under betegnelsen chronomatik<br />
– allerede er blevet formuleret. I det<br />
følgende vil jeg nærme mig dette tema<br />
fra en noget bredere synsvinkel end dette<br />
hidtil har været forsøgt.<br />
Baggrund for en ny matematik<br />
Når man introducerer de chronomatiske<br />
opdagelser, der oprindelig blev kaldt<br />
»Tonal matematik«, som en ny form for<br />
matematik, så vil det være naturligt at<br />
spørge: hvori består da det nye? Nuvel –<br />
matematik kan vel betragtes som en række<br />
formelle redskaber og logiske principper<br />
der bruges når man ønsker at udforske<br />
talverdenen og håndtere de problemer<br />
der kan opstå i denne forbindelse.<br />
Sådanne rent formelle redskaber og logiske<br />
principper anvendes også indenfor<br />
chronomatikken. Når det alligevel, i<br />
mangel af et bedre sammenligningsgrundlag,<br />
giver mening at omtale chronomatikken<br />
som »en ny form for matematik«<br />
så skyldes dette mere de nye resultater<br />
som opnås (fx kunne man her<br />
nævne en bedre forståelse af de komplekse<br />
tal) fordi de omtalte »formelle<br />
redskaber« opererer ud fra et grundlæggende<br />
anderledes syn på den naturlige<br />
talrække. Dette kræver naturligvis en<br />
nærmere forklaring.<br />
Nuvel – ifølge den alm. opfattelse har<br />
vi i den naturlige talrække kun at gøre<br />
med en samling abstrakte symboler<br />
uden direkte relation til noget fysisk. Vi<br />
kan således ikke, gennem nogen af vore<br />
fysiske sanser, registrere tallene på en
måde så disse giver sig udtryk i kvalitative<br />
oplevelser. Som en overset eller glemt<br />
baggrund for denne abstrakte (»døde«)<br />
talopfattelse findes der dog også en anden<br />
mulighed. Hvad der her hentydes til<br />
er den såkaldte overtonerække. Man<br />
kunne sige: naturens egen præsentation<br />
af den samme kontinuerte talrække, som<br />
her, i denne konkrete og »levende« form,<br />
kan sanses direkte og dermed skabe baggrund<br />
for forskelligartede kvalitative oplevelser.<br />
Anvender vi nu på denne baggrund<br />
de sædvanlige matematiske redskaber så<br />
vil de resultater vi her kommer frem til<br />
være af en ganske anden art end dem vi<br />
kender til fra »den rene matematik«. Årsagen<br />
til dette er nu at tallene, i det sidste<br />
tilfælde, eksisterer i en ubrydelig sammenhæng<br />
med de frekvenslove der er<br />
bestemmende for overtonerækkens kronologisk<br />
ordnede intervalfølger. Man<br />
kunne vel sammenligne situationen med<br />
dette, at der blev foretaget den selv samme<br />
operation på en sten eller et dyr. Det<br />
er set ud fra denne baggrund vi vil tale<br />
om »en ny matematik«.<br />
Om farveoplevelsen<br />
Der findes nu en meget tankevækkende<br />
parallel til den ovenfor beskrevne sammenligning<br />
mellem »gammel« og »ny«<br />
matematik. Det forholder sig nemlig således,<br />
at man også kan tale om »en ny lysog<br />
farvelære« set i forhold til den gamle.<br />
Der refereres her til Newtons abstrakte<br />
opfattelse (som repræsenterende det<br />
gamle) overfor Goethes fænomenologiske<br />
opfattelse (som repræsenterende det<br />
nye). I begge tilfælde var der som udgangspunkt<br />
tale om iagttagelsen og fortolkningen<br />
af et simpelt eksperiment<br />
hvor hvidt lys, sendt gennem et prisme,<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
spalter sig i forskellige farver. Ifølge<br />
Newtons opfattelse demonstreres det<br />
her at hvidt lys indeholder samtlige farver,<br />
som blot defineres ved deres forskellige<br />
brydningsvinkel i prismet. Beviset<br />
for at det måtte forholde sig således ses i<br />
dette, at det var muligt igen at samle de<br />
forskellige farver til hvidt lys. Farverne<br />
præsenteres i et lineært opstillet spektrum<br />
som ikke giver anledning til nogen<br />
kvalitative betragtninger eller sammenligninger<br />
mellem de forskellige farver.<br />
Mørket var for Newton (og hans nutidige<br />
tilhængere) blot defineret som »mangel<br />
på lys«.<br />
Da Goethe, på et noget senere tidspunkt,<br />
begynder sine prismeeksperimenter<br />
opdager han noget helt afgørende<br />
som var blevet overset af Newton. Det<br />
viste sig at farverne nok kom fra lyset,<br />
men dog ikke ene og alene var skabt eller<br />
indeholdt i dette. Farverne opstod altid<br />
som et resultat af mødet mellem mørket<br />
og lyset – at indskyde et prisme ville i den<br />
forbindelse blot betyde at noget relativt<br />
mørkere end lyset gav anledning til denne<br />
farvedannelse. Det blev også opdaget<br />
at mødet mellem mørket og lyset kunne<br />
finde sted på to forskellige måder: enten<br />
således at »lyset må vige for mørket« (fx<br />
ved solnedgang hvor først den gule farve<br />
er dominerende) eller således at »mørket<br />
gennemtrænges af lyset« (ved solopgang<br />
hvor først den blå farve er dominerende).<br />
Man får her en naturlig fremstilling<br />
af de to grundfarver (gult og blåt)<br />
hvorfra alle andre farver, gennem såkaldt<br />
»intensiveringer« eller blandinger<br />
kan fremkaldes.<br />
For Goethe kunne mørket ikke defineres<br />
som »mangel på lys«. Mørket havde<br />
i sig selv et særligt væsen, karakteriseret<br />
som begrænsende eller sammentræk-<br />
5
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
kende. I farven blå, som er tættest på mørket,<br />
kan vi opleve dette. I modsætningen<br />
hertil kan lyset beskrives som spredende<br />
eller udvidende. Vi oplever det i farven<br />
gul, der er tættest på lyset. I virkeligheden<br />
står vi her overfor opdagelsen af et<br />
universelt princip der også genkendes i<br />
tonernes verden som dur og mol eller,<br />
som vi skal søge at påvise det, også i talkvaliteternes<br />
verden, hvor de negative<br />
tal ikke blot, som det er opfattelsen<br />
indenfor den almindelige talteori, kan<br />
betragtes som et »spejlbillede« af de positive<br />
eller som »mangel på positiv kvalitet«,<br />
men som tal der besidder deres eget<br />
særlige væsen.<br />
Farver og toner<br />
som dynamiske relationer<br />
Ifølge traditionel musikteori, der konsekvent<br />
forklarer intervalopbygninger<br />
»nedefra og op«, er det ganske vist rigtigt<br />
at (fx) c-mol treklangen c-es-g har sammentrækkende<br />
virkning skønt den, som<br />
C-dur treklangen (C-E-G), udstrækker<br />
sig i opadgående retning. Mere interessant<br />
og betydningsfuldt er det imidlertid<br />
at Goethe, ud fra sine intervalundersøgelser,<br />
kan henvise til den særligt kraftige<br />
polaritet der opstår mellem dur og<br />
mol når vi betragter intervalopbygningen<br />
symmetrisk i stedet for ensrettet.<br />
(»Der Moll-ton entspringt durch Fallen, Beschleunigung<br />
hinabwärtz, Erweiterung der<br />
Intervalle nach unten.«). Den symmetriske<br />
harmoniopbygning fastholdes her idet<br />
man med udgangspunkt i centraltonen<br />
C opbygger durtreklangen med stor terts<br />
(C-E) + lille terts (e-g) som opadgående<br />
og moltreklangen med stor terts (C-As)<br />
+ lille terts (as-f) som nedadgående. Det<br />
»lyse« og »udvidende« som er karakteristisk<br />
for dur (her C-dur) er her opsat<br />
6<br />
spejlvendt i forhold til det »mørke« og<br />
»sammentrækkende« som er karakteristisk<br />
for mol ( her f-mol).<br />
At lige store intervalskridt, blot foretaget<br />
i forskellig retning, giver anledning<br />
til så forskelligartede kvalitetsoplevelser<br />
er en naturlig og uomgængelig kendsgerning,<br />
der senere vil blive brugt som<br />
begrundelse for den i chronomatikken så<br />
grundlæggende model: det såkaldte<br />
»halvperiode modul«. Ved dette forstås<br />
blot en symmetrisk inddeling af det alm.<br />
aritmetiske modul, således at der vises<br />
positive tal i højre halvdel og negative tal<br />
i venstre halvdel. Men netop ved at indføre<br />
de negative tal i en sådan model, der<br />
har mere end tilfældig lighed med den<br />
fra musikteorien velkendte kvintcirkel,<br />
der også viser de lyse #-tonearter i dominantretning<br />
(til højre) og de mørke b tonearter<br />
i subdominantretning (til venstre),<br />
bringes man på sporet af den opfattelse,<br />
at der må eksistere en lige så stor<br />
kvalitativ forskel på de positive tal og de<br />
negative tal som der eksisterer mellem<br />
det lyse og det mørke – ja egentlig mellem<br />
dur og mol!<br />
Denne naturlige kvalitetsforskel findes<br />
naturligvis ikke indbygget i den rent<br />
abstrakte talrække hvor et negativt tal (fx<br />
–5) blot vises som »et punkt« der står som<br />
udtryk for en »position« eller en »mængde«,<br />
som, i den abstrakt konstruerede talrække,<br />
kan afmærkes på et bestemt sted<br />
til venstre for 0. Skulle man her forsøge at<br />
definere eller bevise et sådant tals negative<br />
kvalitet har man ingen anden mulighed<br />
end følgende: minus 5 er et tal, der,<br />
ved at blive adderet med sin numeriske<br />
værdi (her +5), kan »føres tilbage« til sit<br />
neutrale udgangspunkt 0 – altså en lige<br />
så intetsigende definition eller forsøg på<br />
bevisførelse som Newton gav i sin hen-
visning til at farverne kunne »føres tilbage«<br />
til hvidt lys. Det af Newton lineært<br />
opstillede farvespektrum finder her sin<br />
pendant i den omtalte talrække. Den af<br />
Goethe anvendte farvecirkel, som giver<br />
anledning til mange komplementære<br />
farvebetragtninger, der omtales som<br />
»harmoniske«, finder derimod sin pendant<br />
i chronomatikkens halvperiode<br />
modulo opstillinger.<br />
Den afgørende forskel som der her er<br />
gjort rede for mht. Newtons og Goethes<br />
forskning vil nok af de fleste blive tilskrevet<br />
det forhold at Goethe (først og fremmest<br />
kendt som digter) formodentlig var<br />
af et mere følsomt og sværmerisk gemyt<br />
end Newton. Denne opfattelse kan dog<br />
ikke bruges som forklaring. Goethe optræder,<br />
i det mindste i denne sag, som en<br />
mere konsekvent videnskabsmand end<br />
Newton og kommer som følge heraf tættere<br />
på løsningen af naturens gåder.<br />
Goethe opponerede egentlig ikke imod<br />
Newtons opstilling af lysfarvernes forskellige<br />
brydningsvinkler. Han havde<br />
også stor respekt for abstrakt matematisk<br />
tænkning og beundrede faktisk den<br />
svenske naturforsker Linnés hovedværk<br />
Systema naturæ hvor blomsterplanter<br />
inddeles i 23 forskellige klasser. Goethe<br />
så blot disse rent formelle og strukturskabende<br />
aktiviteter som dele af en større<br />
helhed. I musikken fandt han den ideelle<br />
balance mellem det organiske og det<br />
mekaniske i henholdsvis melodiens frie<br />
og levende udfoldelse overfor rytmen og<br />
taktinddelingens fastholden ved en særlig<br />
struktur. Goethe afviste ikke den traditionelle<br />
videnskabs kvantitative bestemmelser,<br />
men tilføjede blot det kvalitative<br />
som et helt nødvendigt supplement.<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
Naturlige<br />
og tempererede tonesystemer<br />
Einstein indvendte engang overfor matematikken,<br />
at den ikke, der hvor den var<br />
eksakt, kunne fortælle os noget om naturen.<br />
Skal matematikken i fremtiden<br />
udvikles til at fortælle os noget eksakt om<br />
naturen, så kan den ikke funderes på den<br />
rent abstrakte talopfattelse, men må i stedet<br />
funderes på naturens egen kvantitative/kvalitative<br />
målestok (jf. ovenstående<br />
beskrivelse af overtonerækken), som<br />
gør det muligt at opfatte selve tallene<br />
som udtryk for kvaliteter.<br />
Grundlaget for de nye ideer finder vi<br />
nu helt præcist der hvor nogle af de første<br />
intervaller fra overtonerækken sammenstilles<br />
i de såkaldte tonesystemer eller<br />
tonaliteter. Op gennem alle historiske<br />
perioder kan man, indenfor alle folkeslag,<br />
finde sådanne tonesystemer. Vi kan<br />
altså ikke, til trods for at vi her taler om<br />
strukturdannelser der har subjektive oplevelser<br />
som baggrund, betragte sådanne<br />
tonesystemer som udtryk for noget<br />
vilkårligt eller udelukkende subjektivt.<br />
Vi må her nødvendigvis også tale om noget<br />
objektivt og universelt. Nogle principper<br />
der, uafhængig af tid, sted og kultur,<br />
trænger igennem og henviser det<br />
menneskelige øre til de første og mest<br />
dominerende overtoner, som dannes på<br />
grundlag af talforholdene: 1:2; 2:3; 3:4;<br />
4:5. Disse afgiver tilstrækkeligt materiale<br />
for opbygning af alle kendte tonesystemer.<br />
Forholdstallene her refererer da<br />
også til de mest harmoniske intervaller<br />
(oktaven, kvinten, kvarten og tertsen) og<br />
repræsenterer således de toner som øret<br />
gerne vil høre flest muligt af i et givet tonesystem.<br />
Disse intervaller kan da også<br />
lokaliseres med den største tilnærmelse<br />
7
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
indenfor de kendte og anvendte tonesystemer<br />
(3, 5, 7 og 12-tonesystemet) hvis vi<br />
ser på en ligedeling af disse tonalitetsstørrelser.<br />
For de større tonesystemers ve<strong>dk</strong>ommende<br />
opstår der imidlertid et tempereringsproblem<br />
idet omgrupperingen af<br />
en række rene kvinter aldrig vil gå op i<br />
oktaven. I komponisten J. S. Bachs levetid<br />
kulminerede denne problematik og<br />
gav sig udslag i den nødløsning som vi i<br />
dag stadig betjener os af under betegnelsen<br />
»ligesvævende temperatur« som, populært<br />
sagt, går ud på at samtlige toner<br />
indenfor oktaven »skæres til« (gøres en<br />
lille smule »falske«) så der opstår en jævn<br />
afstandsfordeling mellem alle toner.<br />
En sådan »demokratisering« af et universelt<br />
hierarkisk princip har naturligvis<br />
sin store pris. Ganske vist kunne den<br />
praktiserende musiker nu glæde sig over<br />
muligheden for at kunne harmonisere<br />
og modulere gnidningsløst indenfor alle<br />
12 tonearter – til gengæld mistede man<br />
alle rene intervaller undtagen oktaven.<br />
De naturlige intervaller der netop, til forskel<br />
fra de tempererede, kunne gøre et<br />
givet tonesystem dynamisk og foranledige<br />
at der på et tidspunkt måtte foretages<br />
en sprængning af systemet – et (kvante!)<br />
spring der måtte føre videre til næste<br />
større »relativt lukkede« system. Et system<br />
der, såvel kvantitativt som kvalitativt,<br />
viste sig forudsigeligt ifølge de chronomatiske<br />
analyser.<br />
Chronomatikken har således bragt<br />
disse naturlige intervalkræfter frem i lyset,<br />
men det skal dog ikke overses at netop<br />
den kvantitative matematik her viste<br />
sig som den nødvendige løftestang. Det<br />
var således gennem en sammenligning<br />
mellem frekvenstal for den rene kvint og<br />
frekvenstal for den tempererede (»neu-<br />
8<br />
trale«) kvint at det blev muligt at finde en<br />
»enhed« (benævnt 1. grad ) som nu ifølge<br />
særlige lovmæssigheder kunne tilføjes<br />
eller fratrækkes som »gradsafvigelser« til<br />
den tempererede skala. Man kunne på<br />
denne måde vise den naturlige dynamik<br />
indenfor et vilkårligt stort tonesystem.<br />
Det blev også muligt, via en logaritmisk<br />
procedure, at overføre disse naturlige og<br />
harmoniske spændinger til den abstrakte<br />
(døde) talrække og derved gengive tallene<br />
deres muligheder for at udtrykke<br />
kvaliteter. Hvad der er meget vigtigt at<br />
fastholde er imidlertid dette: tallene er<br />
ikke her, som vi ellers er så vant til indenfor<br />
alle mulige andre områder, »noget<br />
der sættes på« for blot at genkende og rubricere<br />
tingene. De chronomatiske analyser<br />
viser tværtimod at det er tallene selv<br />
der, i form af de enkleste multiplikationstabeller,<br />
danner grundlaget for tonesystemernes<br />
særlige harmoniske strukturer.<br />
Brian Josephson havde altså ret da<br />
han formodede at en fremtidig matematik<br />
måtte blive istand til at fastholde en<br />
forbindelse mellem kvantitet og kvalitet!<br />
Om forbindelsen<br />
mellem talteori og fysik<br />
Når vi i det foregående har forsøgt at<br />
skitsere et <strong>nyt</strong> videnskabssyn på grundlag<br />
af flere forskellige impulser der<br />
egentlig synes at høre hjemme i kunstens<br />
verden så kunne man måske få det indtryk<br />
at vi mener fremtidens videnskab<br />
kan hægtes sammen som et tilfældigt<br />
kludetæppe. Dette er nu ikke vores opfattelse.<br />
Det anerkendes her at videnskabens<br />
vigtigste disciplin (stadig) er fysikken<br />
som imidlertid i dag har flyttet sin<br />
helt centrale del over i atomfysikken.<br />
Indenfor dette område anerkender man<br />
matematikken som det helt centrale red-
skab der kan føre videre til nye opdagelser.<br />
Men vi kan gå endnu et skridt videre<br />
og gøre opmærksom på at matematikken<br />
selv må hente sine vigtigste nye impulser<br />
fra det rent talteoretiske område.<br />
Disse sammenhænge kan vi her eksemplificere<br />
ved at citere den afsluttende<br />
konklusion fra artiklen Der Primzahlen-<br />
Code des Universums hvor den tyske fysiker<br />
Hartmut Müller skriver følgende:<br />
»Die mathematische Beschreibung physikalischer<br />
Vorgänge ist ein traditioneller Bestandteil<br />
moderner Naturwissenschaft. Neu<br />
ist die hier vorgestellte Möglichkeit einer<br />
physikalischen Interpretation grundlegender<br />
mathematischer (zahlentheoretischer) Probleme.«<br />
Når vi her, i store træk, har skitseret hele<br />
den hierarkiske opbygning af videnskaben<br />
så har dette betydning fordi vi hermed<br />
får mulighed for at pege præcist på<br />
det sted hvor man må gå ind og forelægge<br />
de nye ideer såfremt man skal gøre sig<br />
håb om ændringer i det omfang der her<br />
lægges op til. For så vidt er dette blot anskuelsesundervisning<br />
mht. den grundlov<br />
der siger: »En kraft kan kun bevæges<br />
fra sit udspring.« Man kunne nu spørge:<br />
findes der tiltag som allerede peger i<br />
denne retning? Ja, det gør der faktisk.<br />
David Bohm, som af mange blev regnet<br />
for at være en af de fineste kendere af<br />
moderne kvantefysik, efterlyste i sit sidste<br />
og vigtigste værk (The undivided universe)<br />
en fundamental aritmetisk og geometrisk<br />
<strong>nyt</strong>ænkning idet han udtalte:<br />
»Den grundlæggende vanskelighed som<br />
vi her står overfor i forsøget på at gøre teoretisk<br />
fysik konsistent findes i selve notationen<br />
af det matematiske punkt som eksisterende i<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
rumtiden uden udstrækning og varighed.<br />
Dette punkt har hidtil tjent os som en hensigtsmæssig<br />
abstraktion, men vi fornemmer<br />
nu at meget taler for at dette begreb har nået<br />
grænserne for sin anvendelse og troværdighed.<br />
Ideen om at tage udgangspunkt i noget<br />
som rummer en form for udvidelse har længe<br />
ligget i luften og udforskes allerede af mange.«<br />
Hvorledes vil man nu, set ud fra en chronomatisk<br />
synsvinkel, forholde sig til en<br />
sådan bemærkning? For det første vil<br />
man, med basis i det enormt omfattende<br />
og konsistente sprog for frekvenser som<br />
nu er udviklet, understrege chronomatikkens<br />
berettigelse indenfor atomforskningen<br />
med denne bemærkning:<br />
»I et lukket atomart system indeholdes frekvenser<br />
(svingningstal) som er forskellige.<br />
Forskellige frekvenser (svingningstal) i et<br />
lukket system vil altid stå i stabil intervallisk<br />
forhold til hinanden.« (F. Schandorf)<br />
Da en teori altid må afgøre hvad vi kan<br />
se, som Einstein udtrykte det, og da<br />
atomteoretiske spørgsmål formuleres i<br />
frekvensernes sprog, hvad kan da være<br />
mere oplagt end anvendelsen af den<br />
mest omfattende frekvensteori (chronomatik)<br />
som det særlige sprog der bør anvendes<br />
indenfor moderne atomforskning.<br />
For det andet vil man umiddelbart<br />
kunne forstå Bohms efterlysning af et<br />
<strong>nyt</strong> symbol (»noget som rummer en form for<br />
udvidelse«) der kunne erstatte den gamle<br />
matematiks helt abstrakte opfattelse af<br />
punktet.<br />
Chronomatikken rummer også en geometrisk<br />
del (benævnt chronometri) hvor<br />
man netop beskæftiger sig med grafiske<br />
fremstillinger af sådanne ideer. Her må<br />
9
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
vi dog begrænse os til det skrevne ord.<br />
Men lad os meget kort sige det således:<br />
Til afløsning af symbolet for det abstrakte<br />
punkt vil chronomatikken foreslå det konkrete<br />
tids-punkt. For at kunne forstå dette<br />
må man dog først forstå den chronomatiske<br />
definition på dimensioner, der lyder:<br />
»Uendelighed i en dimension bliver til enhed i<br />
den næst følgende.«<br />
Umiddelbart skulle dette ikke volde<br />
vanskelighed indtil man kommer til 3.<br />
rumdimension (kuben), der ført videre i<br />
en konsekvent tænkt 4. rumdimension<br />
(en uendelig mængde kuber) må eksistere<br />
på et givet tids-punkt – symboliseret<br />
ved »tonen« (af chronomatikken<br />
betragtes som nulte tids-dimension.)<br />
Lad det her blot tilføjes at intervallet,<br />
der konstituerer sig i tonesystemet (chronomatikkens<br />
egentlige arbejdsfelt) opfattes<br />
som 1. tids-dimension. En sådan<br />
»tone-linje« modsvarer 1. rumdimension<br />
(linjen) således som den – fx af Amalie<br />
Engelstoft-Smith – beskrives med ordene:<br />
»et punkt på vandring med sin form plus<br />
bevægelse«. Begreberne »tid« og »bevægelse«<br />
lader sig ikke, ifølge chronomatisk<br />
opfattelse, adskille.<br />
Dog kan man ikke, som det ofte sker i<br />
10<br />
populære fremstillinger, dele den opfattelse<br />
at »tiden går«. I stedet må vi sige: »tiden<br />
er«. Tid er det vi opfatter som bevægelse,<br />
derfor er chronomatik (læren om<br />
tid) egentlig en lære om »den rene bevægelse«.<br />
På denne måde kan tid og bevægelse,<br />
som begreber betragtet, ikke adskilles.<br />
Denne forklaring giver vel samtidig<br />
mulighed for at forstå nulte tids-dimension<br />
som »stilstand« (væren). Et sådan<br />
tids-punkt har ganske vist ingen udstrækning<br />
– men eksisterer dog overalt<br />
»på samme tid«! Muligvis vil disse tanker,<br />
når de bliver tilstrækkeligt bearbejdet,<br />
kunne forbinde sig med Bohms noget<br />
uklare forestilling om et <strong>nyt</strong> og mere<br />
konkret symbol for punktet – som noget<br />
der »rummer en form for udvidelse«?<br />
Forfatteren henviser i både denne og tidligere artikler<br />
til den i snævre kredse kendte videnskabsdisciplin<br />
chronomatikken. Vi vil i de kommende<br />
numre nærme os dette store forskningsområde.<br />
Hvis artiklen har givet læseren lyst til at vide<br />
mere om chronomatikken allerede nu, er man<br />
velkommen til at henvende sig til forfatteren<br />
Ernst Rasmussen, Østkystvejen 14,6440 Augustenborg,<br />
tel 7447 4416.<br />
Problemet med denne verden er<br />
at de dumme er skråsikre<br />
og de intelligente fulde af tvivl.<br />
Bertrand Russell (1872-1970)<br />
Det vi har brug for er<br />
at flere mennesker specialiserer sig i det umulige.<br />
Theodore Roethke (1908-1963)
Energimotor:<br />
Minatos<br />
magnetmotor<br />
En uortodoks opfinders banebrydende<br />
elektromotor bruger permanentmagneter<br />
som energikilde. Investorerne slikker<br />
sig om munden.<br />
Af John Dodd<br />
Da vi første gang blev ringet op af en begejstret<br />
kollega, der netop havde set den<br />
mest opsigtsvækkende opfindelse – en<br />
magnetmotor der næsten ingen strøm<br />
brugte – var vi så skeptiske, at vi takkede<br />
nej til et tilbud om at få den demonstreret.<br />
Vi tænkte, at hvis teknologien<br />
virkelig var så overbevisende, hvordan<br />
kunne det så være, at de ikke havde nogen<br />
kunder?<br />
Vi glemte alt om invitationen og firmaet<br />
i flere måneder, da vores ven ringede<br />
igen.<br />
»Hør så her«, sagde han. »Nu har de<br />
solgt 40.000 motorer til en stor supermarkedskæde.<br />
Vil I nu komme og se på<br />
den?«<br />
I Japan er der ingen, der vil betale<br />
penge for 40.000 ventilationsaggregater<br />
til butikskøling uden at være rimeligt sikker<br />
på, at de virker.<br />
Opfinderen<br />
Den østlige del af Shinjukus gader er<br />
oversået med affald fra de mange små<br />
virksomheder og værksteder, der stadig<br />
findes i området. Det lever ikke op til ens<br />
forventninger om et hove<strong>dk</strong>varter for en<br />
højteknologisk virksomhed i verdensklasse.<br />
Ikke desto mindre er det her, vi<br />
bliver budt velkommen uden for Kohei<br />
Minatos værksted af Nobue Minato, opfinderens<br />
kone og meddirektør i familiefirmaet.<br />
Selve værkstedet er som en Hollywood-kulisse<br />
af en opfinders garage.<br />
Elektriske maskiner, ledninger, måleinstrumenter<br />
og batterier ses over det hele.<br />
Langs væggene, der er plastret til med<br />
diagrammer, står boremaskiner, hylder<br />
med reservespoler, Perspex-plader og<br />
andet udstyr. Og siddende i baggrunden<br />
med bøjet hoved og et eftertænksomt<br />
blik ser man den 58-årige teknomester i<br />
egen person.<br />
Minato er scenevant. Han har faktisk<br />
været entertainer det meste af sit liv, har<br />
været musiker og administreret sin datters<br />
sangerkarriere i USA. Han har en imponerende<br />
fremtræden med en buldrende<br />
stemme og en lang hestehalefrisure.<br />
Man kan sagtens forestille sig ham på<br />
scenen eller i en åben sportsvogn langs<br />
Californiens kyst, men ikke bøjet over en<br />
masse ledninger og spoler i en af Tokyos<br />
snævre sidegader.<br />
Vi er ankommet i selskab med en midaldrende<br />
bankdirektør og hans følge fra<br />
Osaka og investeringskonsulenten<br />
Yukio Funai. Bankdirektøren er med for<br />
at undersøge muligheden for investeringer,<br />
mens vi andre kun ønsker at se, om<br />
11
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
Minatos magnetmotorer virkelig fungerer.<br />
En prototype til et airconditioneringsanlæg<br />
til en bil, der er monteret<br />
på et arbejdsbord og ser ud til at kunne<br />
passe til en Toyota Corolla, fanger hurtigt<br />
vores interesse.<br />
Syn for sagen<br />
Nobue gennemgår alle maskinernes<br />
egenskaber og virkemåder for os, idet<br />
hun begynder med en kortfattet gennemgang<br />
af lovene for magnetisk tiltrækning<br />
og frastødning. Hun demonstrerer<br />
»Minato-hjulet« ved at starte en<br />
magnetbestykket rotor med en magnetisk<br />
stav.<br />
Vi undersøger omhyggeligt rotoren<br />
og ser, at den har over 16 magneter monteret<br />
på skrå. Det er åbenbart vigtigt for<br />
Minato-maskinens funktion, at placeringen<br />
og hældningen af magneterne er<br />
meget nøjagtig. Efter at hun har sat hjulet<br />
i bevægelse, bliver det ved med at<br />
snurre rundt og beviser hermed, at konstruktionen<br />
i det mindste ikke lider af<br />
magnetisk blokering.<br />
Hun fører os hen til det næste apparat,<br />
en svær maskine forbundet til et<br />
lille batteri. Tilsyneladende er maskinen<br />
12<br />
belastet med en 35 kg tung rotor, som<br />
snildt kunne anvendes i en vaskemaskine.<br />
Efter at hun har tændt for kontakten,<br />
begynder den store rotor ubesværet og<br />
lydløst at dreje rundt med en omdrejningshastighed<br />
på 1.500 o/min. Måleinstrumenter<br />
viser den indgående og udgående<br />
effekt. Pludselig ser man, at en<br />
energikilde på ca. 16 watt driver et apparat,<br />
der som minimum burde trække<br />
200-300 watt.<br />
Nobue forklarer os, at dette og de andre<br />
apparater kun bruger elektrisk energi<br />
til de to elektromagnetiske statorer på<br />
hver side af den ene rotor. Den bruges til<br />
at bringe rotoren forbi de døde punkter<br />
og videre til det næste sæt magneter. Tilsyneladende<br />
er magneternes vinkling og<br />
afstanden mellem dem udført på en sådan<br />
måde, at når først rotoren er i bevægelse,<br />
sørger frastødningen mellem statorernes<br />
og rotorernes poler for at holde<br />
rotoren i bevægelse, ganske jævnt og i<br />
retning mod uret. Det er noget, der gør<br />
indtryk.<br />
Nu bliver vi ført hen til en enhed, der<br />
har motoren forbundet til en generator.<br />
Det vi nu ser er bemærkelsesværdigt.<br />
Måleinstrumenterne viser en tilført
energi til stator-elektromagneterne på<br />
ca. 1,8 volt, 150 mA og fra generatoren på<br />
9,144 volt og 192 mA. 1,8 0,15 2 = 540<br />
mW ind og 9,144 0,192 = 1,755 W ud.<br />
Men ifølge fysikkens love kan man<br />
ikke få mere ud af et apparat, end det<br />
man putter ind i det. Vi nævner det over<br />
for Kohei Minato, mens vi kikker under<br />
bordet for at overbevise os om, at der<br />
ikke skjuler sig nogen ledninger.<br />
Minato forsikrer os om, at han ikke<br />
har overtrådt nogen af fysikkens love.<br />
Den kraft, der ligger bag den uforklarlige<br />
overskudsenergi, genereres af den magnetiske<br />
styrke i de permanentmagneter,<br />
der er indbygget i rotoren. »Jeg ud<strong>nyt</strong>ter<br />
simpelthen en af naturens fundamentale<br />
fire kræfter«, siger han.<br />
Selv om vi lærte i skolen, at magneter<br />
altid er bipolære, og at en magnetisk induceret<br />
bevægelse altid vil afsluttes i en<br />
fastlåst ligevægtstilstand, forklarer Minato,<br />
at han har finjusteret magneternes<br />
position og timingen af pulserne til statorerne<br />
på en sådan måde, at frastødningen<br />
mellem rotoren og statoren (den faste<br />
ydre magnetiske ring) er ganske kortvarig.<br />
Det skaber mere bevægelse snarere<br />
end en blokering.<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
Rigtige produkter<br />
Nobue Minato fører os hen til de to apparater,<br />
der måske kan overbevise en<br />
mulig investor om, at der er realiterer<br />
bag. Først viser hun os prototypen til den<br />
køleventilator, der er i produktion til en<br />
supermarkedskædes 14.000 ventilationsafkast<br />
(3 ventilatorer pr. afkast). Apparatet<br />
ligner til forveksling en Mitsubishi-fremstillet<br />
ventilator, der står ved siden<br />
af, og som er en meget be<strong>nyt</strong>tet enhed.<br />
Målinger viser, at luftstrømmen fra<br />
begge enheder er omtrent den samme.<br />
Den anden enhed er den bil-aircondition-prototype,<br />
som fangede vores<br />
øjne, da vi kom. Det er en prototype til<br />
Nippon Denso, Japans største producent<br />
af aircondition-anlæg til biler. Apparatet<br />
er forbavsende kompakt og har samme<br />
udseende og størrelse som en konventionel<br />
enhed. Minato beviser her sine evner<br />
for produktudvikling.<br />
Bankdirektøren og hans investeringer<br />
Minato har god grund til at klage over Japans<br />
sociale og kulturelle snæversyn. I<br />
årevis opfattede folk ham som en original,<br />
der ernærede sig ved at spille klaver,<br />
13
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
og bankfolk og investorer undgik ham,<br />
fordi han havde for vane at sige, at han<br />
ene mand havde udviklet en epokegørende<br />
teknologi – uden at have nogen<br />
uddannelse.<br />
Men nu rejser Osaka-bankdirektøren<br />
sig op efter demonstrationen og siger, at<br />
før han går, vil han bidrage med ¥ 100<br />
mio. til konsortiet.<br />
Minato ser på os og smiler. Vi bragte<br />
ham held, og det var hans tredje investor<br />
på tredje uge, der viste sin interesse.<br />
Teknologien på bordet<br />
Da »gæsterne« er gået, spørger vi Minato<br />
om hans planer med hensyn til at markedsføre<br />
sin teknologi. Hans plan er enkel<br />
og klar, siger han. Han ønsker at beholde<br />
kontrollen, og han ønsker at markedsføre<br />
teknologien i Japan først – dér<br />
føler han, at han har styr på tingene.<br />
Hvorfor stiler han ikke direkte mod USA<br />
eller Kina? Hans oplevelser i begge lande<br />
har været mindre end succesrige, hævder<br />
han. »De første trin er kritiske, når<br />
det handler om at skabe gode produkter<br />
og afpudse teknologien. Jeg ønsker ikke<br />
at beskæftige mig med retssager og<br />
industrispionage, mens jeg arbejder<br />
med min opfindelse.«<br />
Alligevel er eksport og licenser på Minatos<br />
dagsorden, og Minato er i forhandling<br />
med flere forskellige potentielle<br />
partnere i andre lande.<br />
Mens andre opfindere kan føle sig fristet<br />
til at overdrage udviklingen af sin<br />
opfindelse til et større firma, så er drivkraften<br />
bag Minato for en stor del motiveret<br />
af hans vision om social retfærdighed<br />
og ansvarlighed. De 40.000 motorer<br />
til supermarkedskæden bliver fremstillet<br />
af en gruppe mindre producenter i<br />
Ohta-ku og Bunkyo-ku i den nordlige<br />
14<br />
del af det indre Tokyo, der er ved at gå erhvervsmæssigt<br />
i stå. Minato er optaget af<br />
visionen om at revitalisere de små værksteder,<br />
der indtil 1980’erne var basis for<br />
Japans produktionsmæssige og økonomiske<br />
mirakel. Deres kunnen vil sikre, at<br />
kvaliteten af motorerne vil være lige så<br />
god som den et større firma ville kunne<br />
præstere.<br />
Internationale forberedelser<br />
På trods af hans planer om at holde teknologien<br />
indenlands er Minato godt forberedt<br />
til de internationale markeder.<br />
Han har erfaringer fra både 6 års ophold<br />
og forretningsvirksomhed i Los Angeles<br />
i begyndelsen af 1990’erne – og han har<br />
patentbeskyttet sin opfindelse i over 48<br />
lande. Man kan næppe beskylde ham for<br />
at være provinsiel.<br />
Sine amerikanske erfaringer fik han<br />
ved at ernære sig som pianist i 15 år. Han<br />
begyndte at eksperimentere med sin opfindelse<br />
i midten af 1970’erne. Ideen til<br />
udformningen af sin magnetmotor fik<br />
han som et glimt af inspiration, mens<br />
han spillede på sit klaver.<br />
I 1990 besluttede Minato sig til at<br />
droppe det hele for at hjælpe sin datter<br />
Hiroko, som i en alder af 20 besluttede sig<br />
for at starte en karriere som rhythm and<br />
blues sanger i USA. Minato er et rigtigt familiemenneske:<br />
Hvis Hiroko ønskede at<br />
opnå berømmelse og finde lykken i USA,<br />
så måtte farmand hellere være i nærheden<br />
for at støtte hende i karrieren. Han<br />
havde held til at hjælpe Hiroko med at<br />
opnå en topplacering på en britisk hitliste<br />
i 1995.<br />
I 1996 vendte Minato tilbage til Japan<br />
og sit magnetmotorprojekt. Det følgende<br />
år viste han sin prototype til nationale<br />
el-selskaber, regeringsrepræsentanter og
andre ved en 5 dage lang konference i<br />
Mexico City. Interessen var massiv, og<br />
Minato indså, at hans opfindelse måske<br />
ville kunne opfylde et globalt behov for<br />
energibesparende apparater.<br />
Senere demonstrationer i Korea og<br />
Singapore bestyrkede ham i hans stræben<br />
efter at færdigudvikle opfindelsen,<br />
og det lykkedes for ham at skaffe adskillige<br />
risikovillige investorer.<br />
I de sidste år af 1990’erne fortsatte Minato<br />
med at afpudse sine prototyper.<br />
Han holdt sig også i løbende kontakt<br />
med sine advokater, der anmeldte patenter<br />
i de førende lande i verden. På baggrund<br />
af sine amerikanske erfaringer<br />
vidste han, at det var nødvendigt med en<br />
juridisk beskyttelse, selv om det ville forsinke<br />
frigivelsen af teknologien med et<br />
par år.<br />
Ironisk nok skete der det, at da han<br />
havde fået patent i 47 lande, afviste det<br />
japanske patentkontor ham med den begrundelse,<br />
at »[opfindelsen] umuligt<br />
kunne fungere«, og at hans påstande var<br />
falske.<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
Kohei Minato i sit værksted<br />
i en af Tokyos sidegader.<br />
Men få måneder senere blev de tvunget<br />
til at tilbagekalde deres afgørelse, efter<br />
at det amerikanske patentkontor havde<br />
go<strong>dk</strong>endt hans opfindelse og givet<br />
ham det første af to patenter. Minato bemærkede<br />
i den anledning: »Hvor typisk<br />
for Japans indskrænkede bureaukrater<br />
at de havde brug for amerikansk lederskab<br />
for at acceptere, at min opfindelse<br />
var ægte.«<br />
I 2001 havde Minato og hans medarbejdere<br />
færdigudviklet deres motorer og<br />
fået tilstrækkeligt med investorer til at<br />
engagere sig i et større internationalt<br />
samarbejde, i første omgang med et saudiarabisk<br />
firma efterfulgt af firmaer i<br />
USA og andre lande.<br />
Men skæbnen slog hårdt til mod investorerne<br />
og Minatos forretning, da<br />
World Trade Center blev angrebet i New<br />
York. Saudierne trak sig tilbage, og Minatos<br />
planer blev slået tilbage til start.<br />
Nu er Minato igen klar til at rykke<br />
frem. Med første ordre i hus og flere succesrige<br />
prototyper på vej har han bestemt<br />
sig for, at investorer ikke behøver<br />
15
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
16
at være de primære partnere. Han modtager<br />
gerne henvendelser fra fonde, der<br />
kan tilbyde strategiske fordele og finansiel<br />
troværdighed. Hans firma, Japan<br />
Magnetic Fan, vil komme med en serie investeringstilbud<br />
i første og andet kvartal<br />
af 2004.<br />
Konsekvenserne<br />
Minatos motorer bruger kun 20% eller<br />
mindre end den energi, konventionelle<br />
motorer med samme drejningsmoment<br />
og hestekraft skal bruge. De bliver kun<br />
håndvarme under kørslen og frembringer<br />
næsten ingen akustisk eller elektrisk<br />
støj. De er betydeligt sikrere og billigere i<br />
drift (med hensyn til energiforbrug), og<br />
de er mere miljøvenlige.<br />
Konsekvenserne er enorme. Alene i<br />
USA anvendes næsten 55% af nationens<br />
elektricitet til forsyning af elmotorer.<br />
Endnu anskaffer de fleste fabrikanter de<br />
billigste motorer, men nu bliver de hele<br />
tiden af organisationer som NEMA (National<br />
Electrical Manufacturers Association)<br />
mindet om, at omkostningerne ved at<br />
drive en motor med en typisk levetid på<br />
20 år betyder en anskaffelsespris på kun<br />
3% af de totale omkostninger, de resterende<br />
97% går til el. Det er ikke ualmindeligt,<br />
at en motor til $ 2.000 bruger<br />
for $ 80.000 elektricitet (til en pris à 0,06<br />
cent pr. kWh).<br />
Siden 1992, da lovgivningen om effektiv<br />
ud<strong>nyt</strong>telse af energien blev bragt<br />
på plads på forbundsniveau, har energioptimering<br />
af motorer været højt prioriteret<br />
– og motorer der medfører en besparelse<br />
på omkring 20% på energiregningen<br />
anses for at være særdeles effektive.<br />
Minato er nu ved at introducere en<br />
motor, der fører til en besparelse på 80%,<br />
hvilket bringer den i særklasse: driftsud-<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
gifterne på $ 80.000 vil falde til kun<br />
$ 16.000. Det er en afgørende besparelse,<br />
når den bliver ganget op med de millioner<br />
af motorer, der er i drift i USA og Japan,<br />
ja i hele verden.<br />
Apparaterne<br />
Minatos motor og dens evne til at køre<br />
ved et lavere energiforbrug, uden varme-<br />
eller støjudvikling, gør den velegnet<br />
til brug i hjemmet, til PC’er, mobiltelefoner<br />
(en miniaturegenerator er under udvikling)<br />
og andre forbrugsgoder.<br />
Det vil være billigere at fremstille en<br />
magnetmotor end en standardmotor,<br />
idet rotor- og statorsamlingerne kan<br />
monteres i plastin<strong>dk</strong>apslinger, fordi systemerne<br />
udvikler meget lidt varme.<br />
Endvidere vil motorens energieffektivitet<br />
gøre den velegnet til anvendelser,<br />
hvor en motor kun har adgang til en begrænset<br />
energimængde. Mens udviklingen<br />
endnu er målrettet mod at erstatte<br />
eksisterende apparater, har motoren tilstrækkeligt<br />
drejningsmoment til at drive<br />
et køretøj, siger Minato.<br />
Ved brug af magnetisk fremdrift er<br />
det muligt at tilkoble en generator til motoren<br />
og producere mere elektrisk effekt<br />
end den mængde, der blev ført frem til<br />
motoren. Minato siger, at den gennemsnitlige<br />
effektivitet af hans motorer er på<br />
ca. 330%.<br />
Ved overhovedet at nævne muligheden<br />
for apparater med en virkningsgrad<br />
på over 100% udsætter man sig for den<br />
totale afvisning af det videnskabelige<br />
samfund. Men hvis man kan acceptere<br />
ideen om, at Minatos apparat er i stand til<br />
at skabe bevægelse og moment via dets<br />
unikke, vedvarende fremdriftssystem<br />
med permanentmagneter, så virker det<br />
plausibelt, at han er i stand til at få mere<br />
17
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
ud af systemet, end han putter ind i det i<br />
form af elektrisk effekt. Hvis apparatet<br />
virkelig kan producere et energioverskud<br />
i en længere periode, så vil samtlige<br />
husstande i landet ønske sig et.<br />
»Jeg ønsker ikke at blive rig på dette«,<br />
siger Minato. »Jeg har gjort det godt i min<br />
karriere som musiker. Jeg ønsker blot at<br />
yde mit bidrag til samfundet – og hjælpe<br />
de små producenter her i Japan og andre<br />
steder. Jeg ønsker en anden dagsorden<br />
end den, der er vedtaget af de store<br />
multinationale selskaber. Der er en plads<br />
for mindre firmaer. Men som olieindustrien<br />
har lært os, er energi et område,<br />
hvor en opfindelse som denne med<br />
potentiale til et gennembrud ikke kan<br />
betros de store selskaber.«<br />
Minato var på et tidspunkt tæt på at<br />
Sådan virker den<br />
Minatos magnetmotor er helt anderledes<br />
end de fire grundlæggende forskellige<br />
motorer, der fremstilles i dag. Selv de<br />
mest moderne konstruktioner, hvad enten<br />
de er til veksel- eller jævnstrøm, servo-<br />
eller step-motorer, anvender fundamentalt<br />
set det samme princip i form af<br />
elektromagnetisk tiltrækningskraft, som<br />
blev opdaget for næsten 200 år siden. Deres<br />
konstruktion lider alle af betydelige<br />
effektivitetstab forårsaget af spolerne,<br />
kernen og de heraf følgende magnetiske<br />
tab (hvirvelstrømme). Disse tab viser sig<br />
typisk som varmeudvikling i systemet.<br />
Minatos magnetmotor anvender<br />
magnetisk frastødning som den egentlige<br />
energikilde og har kun et beskedent<br />
energitab. Den frembringer næsten ingen<br />
varme og har en markant større ef-<br />
18<br />
indgå en aftale med Enron. Men i dag er<br />
han fast besluttet på at støtte de små og<br />
uafhængige – og til at indtage verden<br />
sammen med dem og sin egen fantastiske<br />
maskine. »Vores plan er at støtte de<br />
mindre firmaer og akkumulere deres talent,<br />
så vi en dag kan anvende teknologien<br />
på en lang række områder.«<br />
Artiklen er en oversættelse af The Techno Maestro’s<br />
Amazing Machine, der blev bragt i det japanske<br />
tidsskrift J@pan Inc Magazine, marts<br />
2004. Tidsskriftet u<strong>dk</strong>ommer også i en elektronisk<br />
udgave, som kan findes på adressen<br />
www.japaninc.net. På adressen japan.com/<br />
technology/index.php kan man downloade 4 videoklip<br />
af forskellige prototyper i drift.<br />
fektivitet (op til 330%) end konventionelle<br />
motorer.<br />
De fleste af Minatos forsøgskonstruktioner<br />
består af en trelags, umagnetisk<br />
rotor forsynet med kraftige Sunitomo Neomax<br />
(neodym-jern-bor) magneter placeret<br />
(for a duration of 5 degrees) for hver<br />
175 omkring rotorens omkreds*. Magneterne,<br />
der med 5.000 gauss er særdeles<br />
kraftige, virker med en frastødende effekt<br />
på to diametralt og fast placerede,<br />
elektromagnetiske statorer.<br />
Rotoren bevæger sig på grund af statorens<br />
elektromagneter, der støder rotorens<br />
magneter fra sig i den retning,<br />
som rotorens magneter anviser. Statorens<br />
elektromagneter modtager impulser<br />
med bestemte intervaller og<br />
varighed (ca. 10 ms ved opstart, derefter
med faldende varighed til 2 ms til rotoren<br />
når sin marchfart), for at man kan<br />
sikre sig, at de kun modtager energi, når<br />
der befinder sig en rotormagnet ud for.<br />
Minato overvandt flere forhindringer,<br />
der før har standset andre opfindere fra<br />
at realisere magnetmotorer (selv om der<br />
har været gjort en masse forsøg). Den<br />
første er, at rotormagneterne anvender<br />
frastødning og ikke tiltrækning for at reducere<br />
den nødvendige energimængde.<br />
For det andet er placeringen og vinklen<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
på rotorens magneter kritisk for at levere<br />
den rette »glidende« bevægelse af rotorog<br />
statorfelterne i deres indbyrdes skubberi<br />
under dannelsen af den frastødende<br />
(og dermed bevægende) kraft. Magneterne<br />
må også være kraftige – noget der<br />
først er blevet muligt efter at neodymmagneterne<br />
dukkede op i 1980’erne.<br />
En magnets nord-syd-struktur kan<br />
opretholdes ved at fremstille rotoren af<br />
tre lag: et toplag hvor Neomax-magneternes<br />
nordpol peger udad, et umagnetisk<br />
lag og et sydpolslag, der peger<br />
udad. Disse lag er rettet ind efter<br />
de modsatstillede nordsyd-poler<br />
på de to elektromagneter.<br />
Impulstimingen på<br />
elektromagneterne er nøglen<br />
til at skabe et »blødt punkt« for<br />
frastødningen mellem rotor og<br />
stator. Den rette timing bringes<br />
til veje ved hjælp af sensorer,<br />
der opsamler timingspunkter<br />
lige før rotormagneterne dukker<br />
op.<br />
Rotoren startes og stoppes<br />
ved at tilføre eller fjerne energi<br />
til de to statormagneter. Efter<br />
en periode med aftagende<br />
hastighed retter rotorens magneter<br />
ind efter statorelektromagneternes<br />
jernkerner.<br />
John Dodd<br />
* Oversætteren har ikke kunnet gennemskue<br />
betydningen af disse talangivelser.<br />
Måske skal 175 læses som<br />
17,5. Indholdet i parantesen er ikke<br />
oversat.<br />
Tegninger fra patentskriftet. Numrene<br />
er forklaret i selve patentet, som<br />
man kan få adgang til via hjemmesiden<br />
http://patft.uspto.gov<br />
19
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
20
Korncirkler 2004<br />
Høsten af korncirkler var i år ikke blandt de<br />
største. Alligevel bød året på enkelte fremragende<br />
eksemplarer. Vi citerer en af Englands<br />
førende korncirkelforskere, Andy Thomas:<br />
Efter en alt for tidlig afslutning på sidste<br />
års korncirkelsæson i begyndelsen af august<br />
begyndte dette års sæson noget tøvende<br />
– i hvert i England, der er mysteriets<br />
kerneland. Omkring midten af juli<br />
var der dannet langt færre korncirkler<br />
end forventet på denne årstid. Der var<br />
en generel følelse blandt korncirkelforskerne<br />
af, at fænomenet – uanset den<br />
endnu ukendte kilde eller hensigt – var<br />
på nedsat arbejdstid. Også statistikkerne<br />
fra andre lande syntes noget nedslående<br />
sammenlignet med de foregående år.<br />
Men i England skete der pludselig noget<br />
i midten af juni, da der viste sig adskillige<br />
interessante og komplekse figurer,<br />
der ikke stod tilbage for mange af<br />
dem vi har set i de foregående år. Ved udgangen<br />
af august var der registreret ca.<br />
60 forekomster. …<br />
Med året 2012 i tankerne var den<br />
korncirkel, der fik den største opmærksomhed<br />
i 2004 uden tvivl den såkaldte<br />
maya-figur [se foto], der dannedes i løbet<br />
af to nætter ved Silbury Hill, Wiltshire,<br />
den 2.-3. august. (Der var flere figurer i år,<br />
der »voksede«, hvilket gjorde nogle iagttagere<br />
mistænksomme). Det var en<br />
kæmpefigur udformet som et hjul med<br />
maya-tegn, bl.a. »den dobbelte kvadratspiral<br />
– maya-symbolet for jaguarens<br />
snude, der markerer indgangen til<br />
underverdenen«, som beskrevet af Geoff<br />
Stray. Den nu udbredte tro på, at maya-<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
kalenderen indikerer et undergangstidspunkt<br />
i år 2012, gav de britiske aviser noget<br />
at sætte tænderne i. …<br />
I år var der et enormt opsving i proportionsløs<br />
avisskriveri om menneskeskabte<br />
korncirkler. Adskillige større dagblade<br />
bragte artikelserier om »plankerne«<br />
(som korncirkelforskerne i stigende<br />
grad er begyndt at kalde dem), der pralede<br />
med deres talenter for at lave korncirkler.<br />
Som altid var det, artiklerne havde<br />
tilfælles, en total mangel på substans.<br />
De var næsten alle fyldt med rygmarvsbeskyldninger<br />
og intet andet.<br />
Uheldigvis betød den meget negative<br />
omtale – der blev forstærket af landbrugsorganisationerne,<br />
som i sommer<br />
iværksatte en kampagne for at afskrække<br />
folk fra at besøge korncirklerne – at<br />
mange korncirkelentusiaster mistede<br />
gejsten, og der opstod frygt og mistænksomhed<br />
nede i Wiltshires kornmarker,<br />
især da spor efter menneskelig aktivitet i<br />
nogle af korncirklerne var tydeligere i år.<br />
Nogle var inde på den tanke, at det ægte<br />
fænomen havde trukket sig noget tilbage<br />
for at tillade, at imitatorernes begrænsede<br />
formåen kunne blive udstillet. Som<br />
vi tidligere har været inde på, så er fænomenet<br />
efter alt at dømme interaktivt.<br />
Ser man på realiteterne, så er sandheden<br />
den, at vi fik endnu en sæson med<br />
enestående former og al den magi, skønhed,<br />
forvirring, besvær og strid, man kan<br />
forvente af noget så konstant udfordrende<br />
og stædigt tilbagevendende – uanset<br />
hvor det kommer fra. AT<br />
Citaterne er hentet fra NEXUS okt./nov. 2004.<br />
Fotografiet er taget af Lucy Pringle, på hvis<br />
hjemmeside http://home.clara.net/lucypringle<br />
man kan hente et væld af oplysninger og købe<br />
billeder, bøger og andre varer med relation til<br />
korncirkelfænomenet.<br />
21
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
I sidste nummer af NET-Journal (7/8-04)<br />
læste jeg på side 33 en notits over forlagets<br />
tidligere forsøg på at få nogle i 50 år<br />
gemte smalfilm (1940-190) offentliggjort.<br />
Denne henvendelse til det britiske videnskabelige<br />
selskab, der opbevarer den<br />
svenske læges dr. Jarls dokumenter fra<br />
Tibet, blev selvfølgelig uden resultat!<br />
Vi har den svenske forfatter og<br />
SAAB-ingeniør Henry Kjellsons bog<br />
»Forsvunden Teknik« i biblioteket, der<br />
bl.a. beskriver hans ven, lægen dr. Jarls<br />
oplevelser, hvor tibetanske munke ophæver<br />
tyngdekraften!<br />
Sammen med en bekendt i Vejle, amatørforsker<br />
og med svensk familie, forsøgte<br />
jeg også engang at grave i denne<br />
historie. Jørgen Hansen fandt frem til dr.<br />
Jarls familie, men ingen kendte tilsyneladende<br />
til hans oplevelser eller til dem,<br />
der gemte filmene.<br />
Jeg kunne komme med lignende personlige<br />
erfaringer, som f.eks. da jeg kontaktede<br />
familierne til de danske og norske<br />
videnskabsmænd, der i sin tid undersøgte<br />
Hans Colers generatorer (dr. Niepers<br />
bog og <strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 59, s. 12-16), der til<br />
sidst opbevaredes i den norske ambassade<br />
i Berlin. Ingen havde hverken hørt eller<br />
set noget!<br />
DIFØT’s medlemmer har sikkert læst<br />
om Teslas berømte automobil, der ifølge<br />
en kroatisk fætter blev drevet af en elmotor<br />
uden batterier. Mange anser denne<br />
beretning for et rygte, men for nyligt<br />
kontaktede jeg et kun 2 år gammelt selskab<br />
i Hamburg i anden anledning, og<br />
22<br />
Forum<br />
Hvorfor finder vi os i det?<br />
fordi jeg havde set deres adresse i NET-<br />
Journal, hvor den nye bestyrelse af DVR<br />
under »regionale grupper« havde oplistet<br />
samme blandt andre.<br />
Stor var min forundring, da de i deres<br />
svarbrev fortalte om deres selskab GFE’s<br />
(www.gfe-hamburg.de) oprindelse. Formanden<br />
Klaus Jebens far, der i sin tid var<br />
direktør for Deutsches Erfinderhaus i<br />
Hamburg havde i 30’erne besøgt Edison<br />
og Tesla i USA, hvor sidstnævnte inviterede<br />
til en prøvetur med netop bemeldte<br />
automobil fra Buffalo til Niagara og tilbage!<br />
Klaus fandt først disse strengt hemmelige<br />
optegnelser i 2001.<br />
Ang. boganmeldelse her i bladet om<br />
hemmeligholdelse af eller svindel med<br />
virksomme helbredelsesmuligheder [se<br />
s. 26 – red.], kommer jeg i tanke om bl.a.<br />
beretninger om Prioré-maskinen i Niepers<br />
bog, Revolution in Technik, Medizin,<br />
Gesellschaft (1981, 1983), <strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong>, ufo<br />
kontakt og NET-Journal. Også forbrugerbladet<br />
tænk+test har i deres nr. 40,<br />
dec. 2003 fra side 12 en interessant artikel<br />
om »Sygdom til salg«, hvor man afslører,<br />
hvordan medicinalindustrien hyrer prfirmaer<br />
for at gøre raske mennesker<br />
syge!<br />
Jeg har tidligere i mine artikler og<br />
foredrag koncentreret mig om at kritisere<br />
myndighedernes modstand mod fri<br />
energi og ufo-aktiviteterne. Det indbragte<br />
mig kritik af en enkelt artikel og to protester<br />
ved foredrag fra mennesker, der<br />
ikke kunne fatte, hvad der foregår. Ved<br />
læsning af den anmeldte bog viser det<br />
sig, at også sundhedssystemet er gennemråddent<br />
og styret af de samme griske<br />
kræfter.<br />
Albert Hauser<br />
7160 Tørring
Stråling:<br />
Mobilstråler under lup<br />
Måske er elektromagnetiske stråler fra<br />
mobiltelefoner ikke så ufarlige, som de<br />
nordiske sundhedsmyndigheder antager.<br />
Hidtil har myndighederne baseret<br />
sig på, at en række undersøgelser ikke<br />
kunne påvise »nogen videnskabelig evidens<br />
for sundhedsskadelige effekter«,<br />
som Sundhedsstyrelsen formulerer det på<br />
sin hjemmeside.<br />
Men en opsigtsvækkende undersøgelse,<br />
netop offentliggjort i Journal of<br />
Toxicology and Environmental Health, kritiserer<br />
nu de ni hidtil gennemførte undersøgelser<br />
for en række metodefejl, bl.a. for<br />
for korte tidsrum, for unøjagtighed om<br />
mængden af stråling fra den enkelte mobiltelefon,<br />
for uklarhed om mobiltelefonens<br />
placering i forhold til øret osv.<br />
Blandt de fire forfattere til Mobile telephones<br />
and cancer – a review of epidemiological<br />
evidence er bl.a. professor i biologi ved<br />
Örebro Universitet Kjell Hansson-Mild.<br />
Han er udpeget af Det Strategiske Forskningsråd<br />
i Danmark som en af de eksperter,<br />
der i dag offentliggør, hvem der skal<br />
have 15 mio. kr. til ny forskning i mobilstrålerne.<br />
»Myndighederne har hidtil konkluderet,<br />
at stråling fra mobiltelefoner ikke<br />
udgør en sundhedsrisiko. Men det er der<br />
efter vores opfattelse ikke belæg for«, siger<br />
Kjell Hansson-Mild.<br />
Han opfordrer derfor alle brugere af<br />
mobiltelefoner til at reducere graden af<br />
stråling mest muligt, f.eks. ved at bruge<br />
håndfri sæt. I sidste uge kom en lignende<br />
fællesudmelding – men begrænset til<br />
kun at gælde børn og unge – fra de nordiske<br />
sundhedsmyndigheder.<br />
»Vi ved, at der er en øget risiko for can-<br />
cer for alle ved brug af mobiltelefoni,<br />
særlig for børn. Men vi ved ikke i dag,<br />
hvor stor denne øgede risiko er«, siger<br />
Hansson-Mild.<br />
En anden af forfatterne bag undersøgelsen,<br />
Mats-Olof Mattsson, professor i<br />
biologi ved Örebro Universitet, formulerer<br />
det således: »Vores konklusion er, at<br />
det er umuligt at sige noget som helst<br />
om, hvor vidt mobilstråler er skadelige<br />
eller ufarlige.«<br />
Fejlene ved de hidtil gennemførte<br />
undersøgelser er først og fremmest, at de<br />
fokuserer på for korte tidsrum: »Hvis<br />
man leder efter hyppigere forekomst af<br />
kræft blandt en gruppe personer, der har<br />
haft mobiltelefon i kun 2 år, er det ikke<br />
overraskende, hvis man ikke finder nogen<br />
særlig risiko«, siger Kjell Hansson-<br />
Mild.<br />
Blandt de ni undersøgelser er også en<br />
dansk, offentliggjort i 2001 af Sundhedsstyrelsens<br />
konsulent i mobilstråling, overlæge<br />
Christopher Johansen fra Kræftens<br />
Bekæmpelse. Ifølge Kjell Hansson-Mild<br />
medtager Johansens undersøgelse kun<br />
private brugere: »Alle dem med tjenestetelefon,<br />
altså tungere brugergrupper, er<br />
slet ikke omfattet. Derfor er konklusionen<br />
om ingen øget risiko trukket meget<br />
langt«, siger Kjell Hansson-Mild.<br />
Kritikken er rigtig, men ikke nogen<br />
nyhed, siger Christopher Johansen. »Vi<br />
gør selv opmærksom på i undersøgelsen,<br />
at den kun medtager få langtidsbrugere<br />
og storforbrugere«, siger han.<br />
Ulrik Dahlin<br />
Information, 27.09.04<br />
23
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
Pressmeddelande<br />
24<br />
Informationsansvarig: Anna Persson, tel: 08-524 875 05, 070-658 75 05, anna.persson@imm.ki.se<br />
Institutet för miljömedicin (IMM)<br />
vid Karolinska institutet<br />
Mobiltelefonanvändning och<br />
hörselnervstumör<br />
13 oktober 2004<br />
En studie vid Institutet för miljömedicin (IMM) visar att minst 10 års mobiltelefonanvändning<br />
är förenat med en ökad risk att drabbas av hörselnervstumör<br />
(akustikus neurinom) och att riskökningen är begränsad till den sida av huvudet<br />
där telefonen används. Däremot ger studien inga indikationer på att kort tids<br />
användning av mobiltelefon påverkar risken att insjukna.<br />
Eftersom det vid tidpunkten för studiens genomförande enbart var NMT-telefoner som<br />
hade använts i mer än 10 år går det inte att avgöra om resultaten är begränsade till<br />
användning av just NMT-telefoner, eller om resultaten skulle se ut på samma sätt även vid<br />
långtidsanvändning av GSM-telefoner.<br />
I samarbete med de kliniker som behandlar patienter som drabbats av akustikus neurinom<br />
och de regionala cancerregistren identifierades under en treårsperiod alla nyinträffade fall<br />
av sjukdomen i vissa delar av Sverige. Dessutom valdes slumpmässigt friska personer<br />
(kontroller) ut från den allmänna befolkningen. Alla fall och kontroller kontaktades av en<br />
sjuksköterska med en förfrågan om de ville delta i studien. De som samtyckte fick i en<br />
personlig intervju besvara detaljerade frågor om mobiltelefonanvändning och annat av vikt<br />
för undersökningen.<br />
Totalt deltog ca 150 personer som insjuknat i akustikus neurinom samt 600 friska<br />
kontroller i studien. Risken var nästan fördubblad för dem som började använda sin<br />
mobiltelefon mer än 10 år innan sjukdomen upptäcktes. När hänsyn togs till vilken sida av<br />
huvudet som telefonen användes på visade det sig att risken var nästa fyra gånger högre på<br />
den sida där telefonen vanligtvis användes, medan risken var i stort sett oförändrad på den<br />
andra sidan.<br />
Akustikus neurinom är en godartad tumör som i regel växer långsamt under många år innan<br />
den diagnosiceras. I Sverige diagnosticeras mellan 70 och 80 nya fall av akustikus<br />
neurinom varje år.<br />
Detta är den första rapporten från den svenska delen av den så kallade INTERPHONE<br />
studien, ett internationellt samarbete som leds av WHO:s cancerforskningsinstitut, IARC<br />
(International Agency for Research on Cancer). Resultaten i den svenska delen behöver<br />
bekräftas i ytterligare studier innan säkrare slutsatser kan dras. Andra centra inom<br />
INTERPHONE studien som har tillräckligt många långtidsanvändare av mobiltelefon –<br />
framför allt de nordiska – kommer att bidra med värdefulla data. Denna svenska studie,<br />
Sid 1 (2)
Pressemeddelelse<br />
En undersøgelse fra Institutet för miljömedicin<br />
(IMM) viser, at mindst 10 års<br />
brug af mobiltelefon er forbundet med en<br />
forøget risiko for at blive angrebet af tumor<br />
på hørenerven (acusticus-neurinom),<br />
og at den forøgede risiko er begrænset til<br />
den side af hovedet, hvor mobiltelefonen<br />
anvendes. Derimod giver undersøgelsen<br />
ingen indikationer af, at korttidsanvendelsen<br />
af mobiltelefon påvirker risikoen<br />
for at blive syg.<br />
Da det ved undersøgelsens tidspunkt<br />
kun var NMT-telefoner, der havde været<br />
i brug i mere end 10 år, er det ikke muligt<br />
at afgøre, om resultatet er begrænset til<br />
anvendelsen af NMT-telefoner, eller om<br />
resultaterne ville være de samme også<br />
ved en længerevarende anvendelse af<br />
GSM-telefoner.<br />
I samarbejde med de klinikker, der behandler<br />
patienter, som rammes af acusticus-neurinom,<br />
og de regionale cancerregistre<br />
blev alle nye forekomster af sygdommen<br />
i en 3-årsperiode identificeret i<br />
udvalgte dele af Sverige. Desuden blev<br />
der af den almindelige befolkning tilfældigt<br />
udvalgt raske personer (kontrolpersoner).<br />
Alle patienter og kontrolpersoner<br />
fik en henvendelse fra en sygeplejerske,<br />
der spurgte dem, om de ville deltage i<br />
undersøgelsen. De personer, der indvilgede<br />
i at deltage i undersøgelsen, skulle i<br />
et personligt interview besvare detaljerede<br />
spørgsmål om deres brug af mobiltelefon<br />
og andet af betydning for<br />
undersøgelsen.<br />
I alt deltog ca. 150 personer, som led af<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
acusticus-neurinom, og 600 raske kontrolpersoner<br />
i undersøgelsen. Risikoen<br />
var næsten dobbelt så stor for dem, som<br />
var begyndt at bruge sin mobiltelefon<br />
mere end 10 år før sygdommen blev opdaget.<br />
Når man tog hensyn til, på hvilken<br />
side af hovedet telefonen blev brugt,<br />
viste det sig, at risikoen var næsten fire<br />
gange højere på den side, hvor telefonen<br />
sædvanligvis var i brug, mens risikoen<br />
stort set var uændret på den anden side.<br />
Acusticus-neurinom er en godartet tumor,<br />
der i reglen vokser langsomt i mange<br />
år, før den diagnosticeres. I Sverige diagnosticeres<br />
mellem 70 og 80 nye tilfælde<br />
af acusticus-neurinom om året.<br />
Dette er den første rapport fra den svenske<br />
del af den såkaldte INTERPHONEundersøgelse,<br />
et internationalt samarbejde,<br />
som ledes af WHO’s kræftforskningsinstitut<br />
IARC (International Agency<br />
for Research on Cancer). Resultatet i den<br />
svenske del skal bekræftes i flere undersøgelser,<br />
før der kan drages sikre konklusioner.<br />
Andre centre, der deltager i<br />
INTERPHONE-undersøgelsen, og som<br />
har tilstrækkeligt mange langtidsbrugere<br />
af mobiltelefoner – først og fremmest<br />
de nordiske – vil bidrage med værdifulde<br />
data. Den svenske undersøgelse<br />
og de kommende andre INTER-<br />
PHONE-rapporter vil blive gransket i de<br />
videnskabelige fora, og efterhånden vil<br />
der tegne sig et samlet billede. Der er<br />
endda forventninger om, at resultaterne<br />
vil kunne stimulere den eksperimentelt<br />
baserede forskning, hvilket kan bidrage<br />
til tolkningen af resultaterne.<br />
Anna Persson<br />
anna.persson@imm.ki.se<br />
25
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
Bog<strong>nyt</strong><br />
Robby Curdorf: Den tilbageholdte<br />
viden om helbredelser.<br />
2003, Lancelot Media. 338 s.<br />
Kr. 248,-. ISBN 8791467005<br />
Den kendte foredragsholder har skrevet<br />
et digert værk om kosttilskud af mineraler<br />
og vitaminer, der sjældent go<strong>dk</strong>endes<br />
som lægemidler, fordi det er en ekstrem<br />
dyr og langsommelig affære. Curdorf<br />
sælger selv dr. Joel D. Wallachs kosttilskud,<br />
men kun i Sverige, hvor det er lovligt.<br />
Wallach voksede op på en gård i Missouri,<br />
hvor man tilsætter dyrefoderet mineraler<br />
og vitaminer. Han undrede sig<br />
over, hvorfor man ikke berigede menneskenes<br />
spise på samme måde og studerede<br />
senere til dyrlæge og opdagede, at<br />
man med kosttilskud havde udryddet<br />
hjertelidelser, sukkersyge, muskelsvind,<br />
gigt og andre sygdomme ved husdyr i<br />
landbruget. Wallach forskede senere i<br />
fællestræk ved både mennesker og dyr,<br />
der var døde af samme sygdom, og offentliggørelsen<br />
af denne undersøgelse<br />
kostede ham hans universitetsjob!<br />
Resultatet blev et lægestudium og<br />
fremstillingen af kosttilskud af høj kvalitet.<br />
Dette førte til flere retsforfølgelser fra<br />
medicinalindustrien og fødevare- og lægemiddelstyrelsen,<br />
der forsøger at stoppe<br />
hans foredragsvirksomhed og bogudgivelser<br />
(Dead Doctors Don’t Lie).<br />
Selvom der i modsætning til den go<strong>dk</strong>endte<br />
lægemedicin sjældent er bivirkninger,<br />
vil verdens medicinalindustri<br />
sammen med de statslige myndigheder<br />
26<br />
(også i Danmark) bekæmpe naturmedicinen<br />
med alle midler. Robby Curdorf<br />
har derfor startet Sundhedspartiet.<br />
Denne bog og lignende i marginen<br />
anførte bøger og hjemmesider er en<br />
bombe under både den ovennævnte<br />
industri og myndighed, fordi den afslører,<br />
at veterinærmedicinen konstant<br />
er ca. 50 år forud for lægemedicinen, simpelthen<br />
fordi dens motivering (citat fra<br />
bogen) er: at gøre sygdomsbekæmpelse så<br />
billig som mulig for at landbruget kan overleve,<br />
mens vort sundhedsvæsen er motiveret<br />
af: at gøre sygdomsbekæmpelse så kostbar<br />
som mulig, for at medicinalindustrien<br />
kan tjene formuer.<br />
Albert Hauser<br />
Don Riley og Mark Mc-<br />
Laughlin: Turning the Corner:<br />
Energy Solutions for the<br />
21st Century. 2001, Alternative<br />
Energy Institute. 385 s.<br />
$ 24,95. ISBN 0967311829<br />
Dette er en forfriskende og særdeles anvendelig<br />
samling af såvel nye energiteknologier<br />
(fx kold fusion og »ZPE«-energi,<br />
som arbejder på grundlag af nye fysiske<br />
principper) og »konventionelle«, vedvarende<br />
energikilder som fx solenergi,<br />
vindenergi og biomasse. Reklameteksten<br />
på bogomslaget udtrykker det præcist:<br />
»… pirrer fantasien med en grundig<br />
analyse af den nuværende energiud<strong>nyt</strong>telse<br />
og giver et overblik over de mange<br />
potentielle gennembrudsteknologier,<br />
der promoveres af fordomsfri opfindere,<br />
ingeniører og fysikere. Denne Internetforbundne<br />
bog leverer en præcis, forståelig<br />
og overbevisende information om<br />
fossil energianvendelse, potentialet for<br />
vedvarende energiformer som vind- og
solenergi samt den nyeste viden om<br />
forskningen og udviklingen af energi til<br />
fremdrivningsformål.«<br />
Det er en stor fordel, at opdateringer<br />
af bogen – måske nogen der er hentet fra<br />
den grænseforskning, der bringes i Infinite<br />
Energy – vil blive offentliggjort på<br />
Alternative Energy Institute’s hjemmeside<br />
www.altenergy.org. Der er fyldige henvisninger<br />
til mange andre kritiske hjemmesider.<br />
Den velillustrerede bog er let tilgængelig<br />
for den almindelige læser, så<br />
den burde appellere til en bred læserkreds.<br />
De læsere, der har særlig interesse<br />
for fremtidens energiformer og deres<br />
fødselshjælpere, kan så vælge at koncentrere<br />
sig om de afsnit i bogen, der beskæftiger<br />
sig med revolutionen i ny/alternativ<br />
energi.<br />
Bogens opbygning er lige ud ad landevejen.<br />
1. del: Se på verdens energiproblemer,<br />
som de eksisterer i dag. 2. del:<br />
Undersøg de konventionelle vedvarende<br />
energiformer. 3. del: Undersøg forskningen<br />
i ny energi (og fremdriftsmidler),<br />
som den udføres af videnskabsfolk over<br />
hele verden. 4. del: Præsentér et muligt<br />
scenario for overgangen til en verden<br />
med ren og uudtømmelig energi, som<br />
ikke længere beror på brændstof baseret<br />
på kulbrinter og kernespaltning.<br />
Det særdeles udmærkede 20 siders afsnit<br />
om kold fusion slutter med et klogt<br />
råd til forskerne i kold fusion: »En fungerende<br />
kold fusion-celle vil øjeblikkeligt<br />
tiltrække millioner af dollars i støttemidler,<br />
hvis den bliver præsenteret overbevisende.<br />
Tekniske fremskridt og gode<br />
eksperimenter alene overbeviser ikke offentligheden,<br />
og offentlig støtte til kold<br />
fusion er afgørende for dens succes.« Afsnittet<br />
om »nulpunktsenergi« (ZPE) er<br />
derimod ikke så tilfredsstillende, men<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
byder alligevel på en god introduktion<br />
for den læge læser. Æterenergi, rumenergi<br />
og »ZPE« udvikler sig så hurtigt i<br />
øjeblikket, at det er forståeligt, at forfatterne<br />
har afstået fra at behandle denne<br />
udvikling. Perspektiverne her er mindre<br />
håndgribelige end udviklingen inden<br />
for kold fusion.<br />
Eugene F. Mallove †<br />
Infinite Energy 44<br />
juli/aug. 2002<br />
Jonathan Goldman: Healing<br />
Sounds. The Power of Harmonics.<br />
2. udg. 2002, Healing<br />
Arts Press. 176 s. ISBN<br />
0892819936<br />
Der er sket meget inden for forskningen i<br />
lyd og healing, siden denne bog blev udgivet<br />
for 10 år siden. I forordet til denne<br />
anden udgave af Healing Sounds, reflekterer<br />
forfatteren Jonathan Goldman –<br />
der er en højt anset, international mester<br />
og underviser i lydterapier med en omfattende<br />
produktion af visionære plader<br />
og lydbånd – over, hvordan bevidstheden<br />
om lyd og musik som healende faktorer<br />
er højnet gennem årene, godt fulgt<br />
op af naturvidenskaben. Goldman mener,<br />
at det er nødvendigt at kombinere<br />
naturvidenskabelige og spirituelle tilgange<br />
for at nå frem til en virkelig forståelse<br />
og udforskning af lydens evne til at<br />
helbrede og forvandle.<br />
Healing Sounds er en milepæl på dette<br />
specielle felt. Bogen giver et indtryk af<br />
det utrolige potentiale, som ligger i stemmens<br />
overtoner, og som både kan bruges<br />
som redskab til selv-healing og udvikling<br />
og for grupper til at igangsætte positive<br />
forandringer gennem sang og meditation.<br />
27
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
28<br />
Paul Schatzkin: The<br />
Boy Who Invented<br />
Television. Silver<br />
Spring 2002, Team-<br />
Com Books. 283 s.<br />
$ 16,95.<br />
ISBN 1928791301<br />
The Boy Who Invented Television er historien<br />
om et menneske med visioner, ambitioner<br />
og principper, formidlet af en indsigtsfuld<br />
forfatter. Bogen begynder med<br />
at fortælle de samme historier som andre<br />
biografier om Farnsworth. Vidunderdrengen<br />
demonstrerede tidligt sin fascination<br />
af elektricitet, han forbløffede sin<br />
familie med sine evner til at reparere og<br />
konstruere elektriske apparater, og han<br />
læste videnskabelige artikler med brændende<br />
interesse. Han besluttede sig for<br />
sin livsopgave i en meget ung alder efter<br />
at have læst en artikel, »Billeder som kan<br />
flyve gennem luften«. I en alder af 14 år<br />
indviede han sin kemilærer, Justin Tolman,<br />
i sine ideer om at overføre billeder<br />
ved hjælp af en skanderende elektronstråle.<br />
Han var sikker på det lod sig gøre.<br />
Farnsworth havde mange muligheder<br />
for at sælge sine ideer og klare sig udmærket,<br />
men af sin skæbnetro blev han tilskyndet<br />
til selv at konstruere det første<br />
fjernsyn. Det var imidlertid ikke let at finde<br />
investorer til et så futuristisk projekt.<br />
Men heldigvis fik han mulighed for at påvirke<br />
George Everson, som på det tidspunkt<br />
ventede på en mulighed for at sætte<br />
nogle få tusind dollars på højkant i et<br />
lovende projekt, og hans forretningspart-<br />
ner, Leslie Gorrell, som havde tilstrækkelig<br />
erfaring som udvikler til at se, at Farnsworth<br />
måske havde fat i noget. De støttede<br />
begge tillidsfuldt projektet, så længe<br />
det varede, mens Farnsworth håbede på<br />
at kunne oparbejde en stor samling patenter,<br />
der ville kunne generere tilstrækkelig<br />
kapital til at drive et selvstændigt<br />
opfinderfirma, der også skulle beskæftige<br />
sig med licensaftaler.<br />
Det hele tegnede godt i starten. Farnsworth<br />
ansatte nogle uerfarne venner, der<br />
ikke kendte til det, eksperterne sagde var<br />
umuligt, både når det gjaldt om at fremstille<br />
dele til fjernsynet, men også de<br />
værktøjer, det var nødvendigt at udvikle.<br />
Pentoder, kolde katoder – en forløber for<br />
skanning elektronmikroskopet – og en<br />
tidlig udgave af radar var blot nogle af de<br />
apparater, der blev opfundet i processen.<br />
Somme tider – som i tilfældet med den<br />
savtakformede bølgeform – måtte de opfinde<br />
den dertil nødvendige teknologi.<br />
Med støtte fra overvejende filantropisk<br />
indstillede sponsorer nød Farnsworth og<br />
hans folk i laboratoriet godt af 6 års ren,<br />
uafhængig opfindervirksomhed, før de<br />
med succes kunne overføre de første grove<br />
billeder. Så opstod der alvorlige problemer.<br />
Der ville sikkert ikke have været nogen<br />
historie at fortælle, hvis Farnsworth<br />
ikke satte så højt pris på uafhængig forskning<br />
og retten til fri og fair handel. Da<br />
penge altid var et problem, var der kræfter,<br />
der konstant forsøgte at overtale<br />
Farnsworth til at sælge sine ideer til store<br />
firmaer med henblik på videreudvikling.<br />
Men han følte en stærk forpligtelse til selv<br />
at se sit udviklingsarbejde ført til ende.<br />
Jesse McCargar, en af projektets strategiske<br />
nøglesponsorer, hverken forstod eller<br />
respekterede Farnsworths totale afvis-
ning af at blive underlagt et stort firma. Så<br />
samtidig med at han lidt efter lidt forøgede<br />
sit personlige engagement, forsøgte<br />
McCargar at gøre en sammensmeltning<br />
med storindustriens interesser stadig<br />
mere uundgåelig. Endnu var problemet<br />
med manglen på venligtsindede investorer<br />
for intet at regne mod de forhindringer,<br />
der måtte imødeses ved at inddrage<br />
de store radiomonopoler.<br />
I 1920’erne tog Radio Corporation of<br />
America skridt til at opkøbe alle patenter<br />
på samtlige aspekter af radioteknologien.<br />
I første omgang forsøgte RCA sig med at<br />
erhverve patenterne fra uafhængige opfindere<br />
ved regulære forhandlinger. Hvis<br />
dette ikke lykkedes, gik de rettens vej<br />
med vilde påstande, indtil ejermandens<br />
beskedne økonomi var slået i stykker af<br />
diverse retsafgifter. Til sidst kunne RCA<br />
in<strong>dk</strong>assere patentet i forbindelse med et<br />
forlig. En anden røverbarontaktik, der<br />
blev anvendt af RCA, var at forhandle licensaftaler<br />
med AT&T, be<strong>nyt</strong>te industrispioner<br />
og på nedrigste vis nægte at betale<br />
royalty for lånte ideer. Og det var endda<br />
kun begyndelsen. Naturligvis var de, der<br />
havde fordel af RCA’s absolutte kontrol<br />
med kommunikationsindustrien, ikke<br />
interesseret i at blive forstyrret af fjernsynets<br />
lovende fremtid, så de begyndte at<br />
interessere sig for Farnsworths patentportefølje.<br />
På trods af RCA’s finansielle ressourcer,<br />
dygtige ingeniører og fordækte operationer,<br />
var de aldrig i stand til at opfinde<br />
noget som helst anvendeligt til fjernsynet,<br />
som Farnsworth ikke allerede havde<br />
taget patent på og var uvillig til at give fra<br />
sig. Så spillet med sagsanlæggene kunne<br />
begynde igen. Everson forsvarede loyalt<br />
Farnsworths uafhængighed ved at rejse<br />
penge til at føre sager for; og til sidst blev<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
udholdenheden belønnet. I 1939 – efter at<br />
retssagerne havde kostet begge parter<br />
formuer – brød RCA den hårde linje og<br />
indvilgede i at betale royalty til Farnsworth.<br />
Indrømmelsen var kun overfladisk;<br />
den forhindrede ikke RCA i ganske<br />
diskret at pålægge Farnsworth kvælende<br />
sanktioner, da han finansielt var tvunget<br />
til alliere sig med fabriksindustrien. Det<br />
afholdt heller ikke RCA’s reklameafdeling<br />
fra at overbevise historikerne om, at Vladimir<br />
Zworykin opfandt fjernsynet,<br />
mens han arbejdede for RCA.<br />
Træt og frustreret af fabriksindustrien<br />
måtte Farnsworth vende tilbage til opfinderverdenen<br />
af hensyn til sin egen mentale<br />
sundhed. Han trak sig tilbage til<br />
Maine for at optimere den kolde katode,<br />
han havde opfundet, idet han dér så muligheden<br />
for at berige verden med ren og<br />
og billig energi. Han var især interesseret i<br />
at udvikle den til en fusionsstjernemotor<br />
til jetstrøm, der skulle optage partikler fra<br />
rummets næsten totale vakuum. Han stillede<br />
gerne spørgsmålet: »Hvorfor antager<br />
vi, at [vi] er tvunget til at udvinde så<br />
meget energi til at overvinde en afstand,<br />
der i realiteten er lig nul?« Farnsworths<br />
teknikere var overbevist om, at apparatet<br />
var en kontrolleret kernefusionsreaktor,<br />
så den blev kendt under betegnelsen<br />
fusor. Selv kernefysikere lod sig overbevise,<br />
da de blev præsenteret for den ved et<br />
møde i Atomenergikommissionen – indtil<br />
en professor spurgte: »Hvis vi støtter dette<br />
projekt, hvem skal så betale?«<br />
Resten kunne have været historie.<br />
electric space craft 36<br />
aug. 2003<br />
29
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
For at hjælpe os til at forstå baggrunden<br />
for denne lydlære fremlægger Goldman<br />
den esoteriske baggrund for lyd- og<br />
harmonilæren. Her nævner han den<br />
pythagoræiske mysterieskole, den jødiske<br />
kabbala og andre meget forskellige<br />
traditioner som fx shamanistisk, tantrisk<br />
eller okkult praksis. Mongolernes og tuvinernes<br />
strubesang og de tibetanske<br />
munke, Gyuto og Gyumes, overtonesang<br />
er eksempler på gamle, hellige<br />
sangtraditioner, som har haft indflydelse<br />
på moderne vestlige sangformer.<br />
Hvis du endnu ikke har læst denne<br />
bog og er interesseret i lydens helbredende<br />
effekt, behøver du ikke at lede længere.<br />
NEXUS<br />
aug./sept. 2003<br />
Dominik F. Rollé: Elektrosmog.<br />
Störquellen erkennen –<br />
Gesundheitsrisiken vermeiden.<br />
2003, AT Verlag. 174 s.<br />
Eu 14,90. ISBN 3855028842<br />
Bogen er en praktisk vejleder i elektronisk<br />
forurening, »elektrosmog«. Den giver<br />
mange gode råd bl.a. om køb af udstyr,<br />
og den indeholder en omfattende<br />
checkliste. På en saglig, enkel og anskuelig<br />
måde, med anvendelse af talrige fotografier<br />
og tegninger, forklarer bogen,<br />
hvordan elektrosmog opstår, og hvordan<br />
den påvirker mennesket.<br />
Ved hjælp af checklisten kan man selv<br />
gå sit hus igennem rum for rum for at finde<br />
de mulige årsager til den elektroniske<br />
forurening. Ofte kan man med ganske<br />
enkle midler skaffe sig et sundere opholds-<br />
og arbejdsklima i hjemmet. Man<br />
får viden om, hvilke risici der er forbundet<br />
med hvilke apparater, og hvordan<br />
30<br />
man med en bevidst omgang med hjemmets<br />
elektriske udstyr kan minimere den<br />
elektroniske belastning. Der gives mange<br />
praktiske anvisninger til, hvordan<br />
man i forbindelse med husbyggeri eller<br />
renovering af eksisterende beboelsesrum<br />
kan undgå elektrosmog.<br />
raum&zeit 128<br />
marts/april 2004<br />
Joseph McMoneagle: Remote<br />
Viewing Secrets. 2000,<br />
Hampton Roads Publishing<br />
Company. 296 s. $ 14,95.<br />
ISBN 1571741593<br />
Ifølge McMoneagle er remote viewing<br />
(RV) »evnen til at erhverve korrekt information<br />
om et sted, en begivenhed, et<br />
objekt eller et begreb, der er placeret et<br />
andet sted i tid/rum, og som er fuldstændig<br />
usynligt for den udøvende remote viewer<br />
og andre, der deltager i arbejdet med<br />
at erhverve informationen.«<br />
RV har en lang historie bag sig verden<br />
over, men sandsynligvis rækker den kun<br />
omkring 25 år tilbage med videnskabelige<br />
undersøgelser i USA. Det der gør<br />
McMoneagles arbejde anderledes end<br />
de fleste andres, er hans strengt videnskabelige<br />
arbejdsmetode. McMoneagle<br />
understreger i sin bog, at han ikke har til<br />
hensigt at omskrive historien om remote<br />
viewing. I stedet tilbyder han en dybtgående<br />
historie skrevet af Ingo Swann, som<br />
kan læses på adressen www.biomind<br />
superpowers.com/Pages/RealStory<br />
Main.html. Jeg har læst siderne og kan<br />
anbefale hjemmesiden til alle, der er<br />
interesseret i emnet. Det drejer sig om 52<br />
korte kapitler, hvor man vil kunne læse
sig til en særdeles omfattende viden om<br />
historien bag RV.<br />
To andre forudsætninger der skal<br />
være opfyldt er, at alle de tilstedeværende<br />
personer under et RV-eksperiment<br />
under ingen omstændigheder må have<br />
kontakt med målet, og der må være en<br />
metode til at efterprøve materialet, efter<br />
at RV-eksperimentet er afsluttet. Omkring<br />
60 mennesker i otte eller ni laboratorier<br />
i USA har gennem de sidste 25 år<br />
etableret de nødvendige videnskabelige<br />
metoder.<br />
Anvendelsen af strengt videnskabelige<br />
metoder er sandsynligvis det, der adskiller<br />
McMoneagles RV fra andre RV-systemer<br />
eller metoder, der anvendes af<br />
visse psykiske medier, som fx at kigge i<br />
krystalkugler, læse tarotkort, clairvoyance,<br />
ud-af-kroppen-oplevelser osv. Disse<br />
metoder anvender almindeligvis ikke videnskabeligt<br />
funderede fremgangsmåder,<br />
men er mere eller mindre tilfældigt<br />
udført og er afhængige af det enkelte<br />
medie. Derfor lever de ikke op til de krav,<br />
der stilles for at bære betegnelsen remote<br />
viewing. McMoneagle afviser dog ingen<br />
metoder, hvis de virker.<br />
Mange mennesker forveksler RV med<br />
»ud-af-kroppen-oplevelser«, men det er<br />
to helt forskellige ting. Mens en person,<br />
der har en »ud-af-kroppen-oplevelse«<br />
føler det, som om han har efterladt sin fysiske<br />
krop og er rejst et andet sted hen,<br />
oplever en person i RV-tilstanden, at han<br />
modtager information i form af symboler,<br />
lyde, følelser, smag og andre både<br />
nøjagtige og unøjagtige påvirkninger.<br />
Fordelen ved RV i forhold til »ud-afkroppen-oplevelser«<br />
er, at under et RVeksperiment<br />
kan »vieweren« »se« stemninger<br />
og andre ting, der ville være skjult<br />
for en person under en ud-af-kroppen-<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
oplevelse. RV er bedst til at skabe information<br />
om ting, der vides at eksistere,<br />
men er generelt ikke særlig anvendelig<br />
for informationer om mytiske skabninger,<br />
UFO’er m.v.<br />
Efter at have afsluttet gymnasiet lod<br />
McMoneagle sig hverve til den amerikanske<br />
hær; og efter at have afsluttet<br />
grunduddannelsen blev han overført til<br />
hærens sikkerhedstjeneste, hvor han tilbragte<br />
13 år i udlandet. Efter at være<br />
kommet tilbage til USA blev han udnævnt<br />
til sikkerhedsofficer og kom til at<br />
gøre tjeneste ved hove<strong>dk</strong>varteret for<br />
efterretnings- og sikkerhedskommandoen.<br />
Mindre end et år senere blev han Remote<br />
Viewer #001 for det tophemmelige<br />
STARGATE-projekt, som var en psykisk<br />
spionenhed kendt under forskellige<br />
navne, mens det eksisterede.<br />
Som en af de ægte »viewere« var<br />
McMoneagle behjælpelig med at udvikle<br />
og opbygge en effektiv, paranormal<br />
enhed, der gennem 17 år tjente næsten<br />
alle de store efterretningstjenester under<br />
den amerikanske regering. Efter sin fratræden<br />
fra hæren blev han medarbejder<br />
ved Cognitive Science Laboratory, som var<br />
det laboratorium, der var ansvarlig for<br />
forskningen og udviklingen af STAR-<br />
GATE-projektet. Han er i dag stadig fuldt<br />
beskæftiget på laboratoriet med parapsykologisk<br />
forskning og RV.<br />
Jeg kan varmt anbefale denne bog til<br />
alle, der interesserer sig for RV.<br />
Bruce Norman<br />
Journal of Scientific Exploration<br />
vinter 2001<br />
www.mceagle.com<br />
www.lfr.org<br />
31
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 77.2<br />
Nyt grundstof fundet<br />
Fysikere ved Harwell har opdaget det hidtil<br />
tungeste grundstof, administratum. Det<br />
nye grundstof, der hverken har protoner<br />
eller elektroner, har atomnummeret 0.<br />
Men alligevel har det én neutron, otte<br />
stedfortrædende neutroner, 10 overordnede<br />
neutroner, 35 vice-neutroner og 258<br />
assisterende vice-neutroner.<br />
Administratum har en atommasse på 311,<br />
idet neutronen kun kan detekteres i halvdelen<br />
af tiden. Dets 312 partikler holdes<br />
sammen af en kraft, der indebærer en<br />
konstant udveksling af meson-lignende<br />
partikler, kaldet moroner. Da administratum<br />
ikke har nogen elektroner, er det<br />
fuldstændigt inaktivt. Ikke desto mindre<br />
kan dets tilstedeværelse detekteres, fordi<br />
det hæmmer enhver reaktion, som det<br />
kommer i forbindelse med.<br />
Det er svagt radioaktivt med en halveringstid<br />
på normalt ca. 6 måneder. Efter<br />
dette tidsrum henfalder det dog ikke, men<br />
undergår en metamorfose, hvor de stedfortrædende<br />
neutroner, de overordnede<br />
neutroner, vice-neutronerne og de assisterende<br />
vice-neutroner skifter plads. Det<br />
fører næsten uundgåeligt til en forøgelse<br />
af atomvægten; det er således selvopretholdende.<br />
Administratum har en tendens til at koncentrere<br />
sig omkring store firmaer, forskningslaboratorier<br />
og regeringskontorer.<br />
Det forekommer ofte på steder, der netop<br />
er blevet reorganiseret, og der er grund til<br />
at tro, at det er stærkt medvirkende til den<br />
galopperende skovdød og globale opvarmning.<br />
Man bør huske, at administratum er kendt<br />
for at være giftigt i alle koncentrationer, og<br />
det kan med lethed ødelægge enhver produktiv<br />
reaktion, hvis det får lov til at vokse<br />
vildt.Der er gjort adskillige forsøg på at finde<br />
ud af, hvordan det kan bringes under<br />
kontrol for at forebygge irreversible ødelæggelser,<br />
men resultaterne har indtil videre<br />
ikke været lovende.<br />
32<br />
Forenings<strong>nyt</strong><br />
Til RQM-sponsorerne<br />
14 personer fik et brev med kopier fra ufo<br />
kontakt 5, 2004. Desværre kan jeg ikke<br />
mere anbefale at investere i det omtalte<br />
projekt. Anskaffelsen af den dertil beregnede<br />
Rife-maskine har længere udsigter,<br />
end jeg antog til at begynde med. Vi skulle<br />
jo nødigt komme i en lignende situation<br />
som med RQM-generatoren, der nu<br />
har ladet vente på sig i 10 år!<br />
Jeg kan ikke få oplyst adressen på det<br />
allerede idrifttagne Royal Raymond<br />
Rife-anlæg i Københavnsområdet. Måske<br />
kan én, der læser dette hjælpe os med<br />
denne oplysning?<br />
Albert Hauser<br />
Aalevej 41<br />
7160 Tørring<br />
Kontingentet<br />
Kassereren opfordrer medlemmerne til<br />
at betale deres kontingent hurtigst muligt.<br />
Er bladet vedlagt et girokort betyder<br />
det, at kontingentet er udløbet og skal<br />
fornys. Kontingentet løber i 1 år regnet<br />
fra den måned, man blev indmeldt i foreningen.<br />
For at lette især udlandsindbetalingerne<br />
er vi nu begyndt at anføre girobankkontoens<br />
IBAN-nummer i kolofonen.<br />
Nummeret er:<br />
IBAN: DK03 30000 0009 3949 66. Girokontoens<br />
registreringsnummer er 1551.<br />
<strong>diføt</strong> intern 34<br />
Vedlagt følger DIFØT’s interne meddelelser<br />
med referat af generalforsamlingen.<br />
Meddelelserne udsendes kun til<br />
medlemmerne. -red