KNIHKUPEC 21
Červnový magazín Knihkupec vás jako obvykle seznámí s nejzajímavějšími novinkami edičních plánů českých knižních nakladatelů. Přinese celou řadu zajímavých rozhovorů a čtenářských recenzí.
Červnový magazín Knihkupec vás jako obvykle seznámí s nejzajímavějšími novinkami edičních plánů českých knižních nakladatelů. Přinese celou řadu zajímavých rozhovorů a čtenářských recenzí.
- TAGS
- wwwknihkupecnet
- kniha
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
knihkupec<br />
ČERVEN2023<br />
BLANKA MALÁ:<br />
HLAVNÍ JE LÁSKA<br />
SAMA K SOBĚ<br />
ULJANA DONÁTOVÁ:<br />
TAHLE KNÍŽKA<br />
VZNIKALA<br />
TROCHU JINAK<br />
VOJTĚCH ŘÍHA:<br />
ŽÁDNÉ HISTORCE<br />
NESMÍ STÁT PRAVDA<br />
V CESTĚ<br />
KNIŽNÍ TIPY<br />
A RECENZE<br />
69 Kč // nebo zdarma k nákupu ve vašem knihkupectví<br />
Alena<br />
Mornštajnová<br />
9 772787 925005 ><br />
Les v domě<br />
AUDIOKNIHY<br />
Foto: Vojtěch Vlk
Tři ženy,<br />
tři autorky<br />
a tři různé světy,<br />
které jsou<br />
dráždivou<br />
inspirací
Editorial<br />
3<br />
EDITORIAL<br />
Vážení čtenáři,<br />
máte před sebou červnové vydání svého oblíbeného<br />
knižního magazínu. Využiji tohoto prostoru, abych vás<br />
letmo informoval o tom, co vás při jeho čtení čeká, ale<br />
také abych projevil za všechny knižní nakladatele radost<br />
nad jednou extra knižní událostí.<br />
Česko se stalo jednou ze zemí, kde bude nulová DPH<br />
na knihy. Co to znamená? Je to pro knižní svět velká<br />
změna, zejména pak pro čtenáře. Knihy nejsou benzin<br />
a je dobře, že si to vláda uvědomila. Děkujeme za to<br />
nejen ministru kultury Martinu Baxovi, ale především<br />
zástupcům našeho cechu, kteří v čele s předsedou Svazu<br />
českých knihkupců a nakladatelů Martinem Vopěnkou<br />
trpělivě a neúnavně tuto změnu prosazovali. Nakonec<br />
to totiž pocítí právě čtenáři, pro které se knihy stanou<br />
dostupnějším zdrojem nejen zábavy, ale také inspirace<br />
a motivace. Knihy čtenáře kultivují a svět by měl dbát na<br />
to, aby kniha byla dosažitelná pro každého. To je nárok,<br />
který vyplývá ze samotné její podstaty. Proto děkujeme!<br />
A co najdete v magazínu? Samozřejmě celou řadu<br />
zajímavých rozhovorů, recenzí a čtenářských tipů.<br />
Vždyť magazín Knihkupec je nejčtenějším přehledem<br />
nejčtenějších knižních novinek. A tím vyjadřujeme<br />
všechno. Hezké čtení.<br />
Zdeněk Novák<br />
vydavatel<br />
Magazín Knihkupec<br />
vám přináší<br />
Pořad Otoč list je zaměřený na současný knižní trh. Přináší<br />
především rozhovory s autory knih, jejich redaktory, ilustrátory,<br />
překladateli i nakladateli. Divákům nabízí unikátní pohled do<br />
zákulisí knižního a audioknižního průmyslu.<br />
Moderuje Kateřina Pantovič.<br />
Podívat se na<br />
Otoč list<br />
magazín Knihkupec Nezávislý knižní měsíčník. Přináší svým čtenářům rozhovory s autory a osobnostmi knižního světa, recenze, doporučení, knižní tipy a přehled důležitých<br />
knižních novinek. Pravidelně se věnuje i dalším důležitým událostem ze světa nejen knižní kultury. Vydavatel a sídlo redakce Rosier, s.r.o. se sídlem v Mratíně, K Homoli 280,<br />
250 63, IČO: 09961399, DIČ: CZ09961399, www.knihkupec.net Periodicita Měsíčník se dvěma kumulovanými vydáními. Leden+únor, březen, duben, květen, červen, červenec+srpen,<br />
září, říjen, listopad, prosinec. 10 vydání v roce. Kontakt do redakce magazin@rosier.cz Inzerce Zuzana Turňová, zuzana.turnova@rosier.cz Registrace MK ČR Časopis<br />
byl zapsán do evidence periodického tisku potvrzením Ministerstva kultury České republiky ze dne 15. 3. 20<strong>21</strong> a bylo mu přiděleno evidenční číslo MK ČR E 24148.<br />
ISSN 2787-9259. Obálka, sazba a grafika Nina Orlová Formát 297 x <strong>21</strong>0 mm (A4) Tisk PrintPoint, s.r.o. Distribuci v ČR zajišťuje Euromedia Group, a.s., knižní distribuce
4<br />
TIP REDAKCE<br />
text: Jiří Popiolek<br />
foto: Vojtěch Vlk<br />
Obludná lež v domě<br />
a její toxické následky<br />
Alena Mornštajnová: Les v domě<br />
Říkali jí cácora. Žila v domě poblíž lesa společně s maminkou, babi a dědou.<br />
Vždycky jí zdůrazňovali – s nikým cizím se nebav. A tak povětšinou mlčela, žádného<br />
kamaráda si nenašla. Myslela si, že to pomůže. Jenže všechna tajemství jednou<br />
musejí vyplout na povrch, i když se je snažíte pohřbít co nejhlouběji.<br />
Les v domě je šestým románem pro<br />
dospělé Aleny Mornštajnové, spisovatelky,<br />
jejíž příběh patří k těm nejpozoruhodnějším<br />
– vždyť první knihu, Slepou<br />
mapu, vydala v době, kdy jí bylo padesát<br />
let, a svou třetí, Hanou, se zařadila k nejprodávanějším<br />
a nejoblíbenějším domácím<br />
autorkám a autorům současnosti.<br />
když začne chodit do školy, také knížky.<br />
Utíká s nimi do horního patra, kde<br />
bydlí, schovat se před uštěpačnou babi<br />
a věčně opilou maminkou, pro kterou<br />
jako kdyby neexistovala. Netečná, často<br />
duchem nepřítomná matka se jí totiž<br />
nikdy nezastane, nepomůže, nepohladí<br />
ji.<br />
Za oknem je les…<br />
Jenže ani tohle není největší trauma,<br />
které cácora zažívá. Les za oknem je<br />
stále blíž a blíž – a občas nezván vstoupí<br />
i do jejího pokojíku.<br />
Život malé cácory, vypravěčky Lesu<br />
v domě, jejíž jméno v románu nikdy<br />
nezazní, se dá šťastným nazvat jen stěží.<br />
Dvougenerační domek na okraji vesnice,<br />
kde hned za plotem se tyčí les, je<br />
plný negativních emocí. Maminka s babi<br />
se pořád hádají a děda se svým starým<br />
páchnoucím psem Belou se před nimi<br />
schovává ve své strašidelné dílně.<br />
Věčně ukřivděná a nespokojená babi<br />
vyčítá své dceři a vnučce kdeco – a nejvíce,<br />
že jim s dědou zůstaly na krku,<br />
poté co se prarodičům podařilo vyštvat<br />
tatínka, jediného člověka, který měl<br />
cácoru snad i rád (vzpomínky blednou,<br />
fotky maminka všechny vyhodila), četl jí<br />
pohádky, objímal ji, hrál si s ní.<br />
Cácoře tak zbývá jen Monika, vymyšlená<br />
kamarádka, které se může svěřit<br />
se všemi svými trápeními. A později,<br />
Promlčený život<br />
Toxické vztahy v rodině, v mikrokosmu,<br />
který by měl být bezpečným přístavem,<br />
kam se člověk chodívá ukrýt před<br />
nástrahami okolního světa, je jedním ze<br />
zásadních témat Aleny Mornštajnové.<br />
V předchozích románech zasadila své<br />
obrazy pokřivených vztahů povětšinou<br />
do historického rámce – v Haně<br />
do padesátých a začátku šedesátých<br />
let, v Tichých rocích do období normalizace.<br />
Listopád pak byl dystopií,<br />
alternativní realitou, světem, kde nikdy<br />
nedošlo k listopadu 1989.<br />
Až v Lesu v domě přibližuje autorka děj<br />
románu k současnosti, začíná těsně<br />
po revoluci, kdy babi s dědou postavili<br />
Host, 429 Kč, již vyšlo<br />
skleníky a začali se živit jako drobní prodejci<br />
ovoce a zeleniny. A končí o dvacet<br />
let později, v době, kdy se cácora pokusí<br />
zpřetrhat všechny svazky s minulostí.<br />
Zjistí však, že to není možné, protože<br />
minulost se dá promlčet, uschovat<br />
v hlubinách paměti, odkud se může<br />
vydolovat jen stěží, a popřít, ale stejně<br />
se nakonec odněkud vynoří. Nechtěná,<br />
děsivá – a poskvrňující všechno, na<br />
čem záleží.
Dívka tak řeší dilema, které je pro její<br />
celoživotní trauma tou nejděsivější<br />
noční můrou. Má zpřetrhat důmyslnou<br />
síť drobných, ale často značně<br />
nebezpečných a životy ničících lží,<br />
z nichž si vytvořila obranu před lesem<br />
ve svém domě, a konečně se odvážně<br />
postavit zlu? A to bez ohledu na ničivé<br />
následky, které pro ni osobně budou<br />
následovat?<br />
5<br />
Neokázale silná<br />
hrdinka<br />
Cácořina postava je v bibliografii<br />
hrdinek Aleny Mornštajnové suverénně<br />
nejméně jednoznačná, některé<br />
její činy a chování ji možná u čtenářů<br />
připraví o veškeré sympatie a soucit.<br />
Zároveň je však nutné podotknout, že<br />
přes všechna trápení, která zažívaly<br />
postavy v předchozích autorčiných<br />
románech, cácora dostala rozdány pro<br />
život ty nejhorší karty.<br />
Těžko lze hledat něco pozitivního na<br />
těch, kteří ji odmalička obklopují –<br />
pracovitá, ale zapšklá, dryáčnická babi,<br />
apatický, hrubiánský děda, submisivní<br />
alkoholička maminka – a tajemný tatínek,<br />
který zmizí a nikdo už se nedozví,<br />
co se s ním vlastně stalo. Nikdo z nich<br />
se o cácoru nestará, všichni jí dnes<br />
a denně dávají najevo, jak je přebytečná<br />
a nechtěná.<br />
Nelze se tak divit, že tyto vzory definují<br />
i její vztah k okolí – a zapisují se jí do<br />
mysli. Jen málokdy potkává někoho,<br />
kdo by se nezištně pokoušel nalézt<br />
k ní cestu, a pokud se skutečně někdo<br />
takový objeví, brzy mizí v propadlišti<br />
dějin, tak jako učitelka odcházející na<br />
mateřskou, nebo ho odežene sama<br />
cácora (někdy až fatálním způsobem).<br />
Přesto na samém konci přináší Les<br />
v domě naději – nehmatnou, nenápadnou,<br />
ale přeci jen naději. Minulosti je<br />
možné se postavit, stačí jediné, i když<br />
možná to nejtěžší. Prolomit mlčení<br />
a přiznat si všechno zlo, kterému jsme<br />
museli čelit.<br />
Cácora je přes svou nejednoznačnost<br />
neokázale silnou hrdinkou – protože<br />
>>
6<br />
bahno, ve kterém se od samotného<br />
narození topila, bylo dusivé a hluboké.<br />
A ona se aspoň pokusila z něj vyhrabat.<br />
Horor v domě<br />
Les v domě tak lze číst mnoha způsoby<br />
– jako thriller, jako detektivku. Ale také<br />
jako znepokojivý příspěvek k tématu,<br />
o němž je v naší společnosti pořád ještě<br />
tabu mluvit. Všechno uvedené dává<br />
smysl…<br />
Alena Mornštajnová umí dosáhnout<br />
mimořádně emotivního efektu těmi<br />
nejjednoduššími prostředky. Celý<br />
román je protkán umně rozhozenými<br />
hororovými motivy týkajícími se lesa,<br />
který se chystá hlavní hrdinku pohltit,<br />
spolknout. Až na konci pak vynikne, jak<br />
promyšleným a nenahodilým způsobem<br />
autorka postupovala, jak každý<br />
detail má skrytý smysl – a zapadá do<br />
celkové mozaiky.<br />
Také jazyk, úsporný, oholený na dřeň,<br />
vyvolává ten správný efekt bezútěšnosti<br />
a skrytého děsu, jímž je román doslova<br />
nasáklý. K tomuto pocitu pak přispívá<br />
i samotné vyústění, pointa, k níž děj<br />
celou dobu nenápadně směřuje.<br />
Jestli je v něčem Alena Mornštajnová<br />
skutečný mistr, pak v tom, jak pracuje<br />
s náznaky, stopami, jak dávkuje odhalení<br />
toho nejpodstatnějšího.<br />
Vyšlo také jako audiokniha<br />
v interpretaci Ivany Uhlířové<br />
OneHotBook, 427 Kč, již vyšlo<br />
ALENA MORNŠTAJNOVÁ<br />
(* 1963)<br />
Vystudovala angličtinu a češtinu<br />
na Filozofické fakultě<br />
Ostravské univerzity. Pracovala<br />
jako lektorka anglického jazyka<br />
a překladatelka, nyní se živí jako<br />
spisovatelka. Žije ve Valašském<br />
Meziříčí. Debutovala v roce 2013<br />
románem Slepá mapa, o dva<br />
roky později následoval román<br />
Hotýlek. Především díky svému<br />
románu Hana z roku 2017 se<br />
Alena Mornštajnová stala jednou<br />
z nejoblíbenějších současných<br />
českých spisovatelek. Jejím<br />
čtvrtým románem jsou Tiché<br />
roky (2019), které zvítězily ve<br />
čtenářské anketě Kniha roku.<br />
Na jaře 20<strong>21</strong> vydala dystopický<br />
román Listopád. Je také autorkou<br />
knih pro děti Strašidýlko<br />
Stráša (2018), Kapka Ája (2022)<br />
a Teribear – Tajemství modré<br />
krabice (2022).
SalM an RuS hdie<br />
Jazyky pravdy<br />
Oddaný obhájce svobody slova Salman Rushdie<br />
se představuje také jako znalec světového<br />
písemnictví a kultury – v jeho esejích se potkávají<br />
Vonnegut, Beckett či Shakespeare. Na příkladu<br />
Aje Wej-weje, Pussy Riot či Roberta Saviana<br />
ukazuje, jakou roli hraje v tvorbě odvaha.<br />
Milada Rezková, Jan ŠR á M e k ,<br />
v e R onika v lková<br />
Pokrok nezastavíš,<br />
čéče!<br />
Děda Kroupa a malý Kája zažili spoustu<br />
dobrodružství v pražském metru, tentokrát se budou<br />
učit nejen zacházet, ale také žít s mobilem. Čeká je<br />
výlet na blešák s elektronikou, do lesa i do hlubin<br />
internetu, na okraj velkoměsta i na místa, kde se<br />
v Praze scházejí skejťáci a parkouristé.<br />
aJ WeJ - W e J<br />
Tisíc let radostí<br />
a smutků<br />
V neobvyklém memoáru se příběhy Ajova otce<br />
a samotného Wej-weje zrcadlí v kulisách dějinných<br />
otřesů. Otec odchází za inspirací do Paříže, syn před<br />
čínskou realitou utíká do Spojených států. Wej-wej<br />
líčí také poměry v Číně po potlačení demokratického<br />
hnutí i vlastní snahu o svobodné umělecké vyjádření.
8<br />
ROZHOVOR<br />
Jsem trochu<br />
zlodějka příběhů<br />
text: Martina Vlčková<br />
foto: Zuzana Mináčová<br />
Léta mediálně zastupuje řadu českých snímků a působí jako šéfka tiskového oddělení<br />
a mluvčí Mezinárodního filmového festivalu Karlovy Vary. Uljana Donátová má ale<br />
ještě jednu tvář – s nadhledem, humorem a empatií vypráví o životě a mezilidských<br />
vztazích. Před pár dny jí vyšla nová knížka s názvem Biograf láska.<br />
Rosier, 399 Kč, již vyšlo<br />
Co vás vlastně přivedlo ke psaní?<br />
Píšu od mládí, takže vlastně hodně<br />
dlouho. V jisté době, což je tak osm<br />
let zpátky, ve mně dozrál pocit, že po<br />
všech tiskových zprávách, rozhovorech<br />
a presskitech k filmům, které nutně byly<br />
spíše faktografické, bych ráda napsala<br />
něco svého. Vytvořila vlastní hrdiny,<br />
které provedu příběhem od počátku<br />
do konce podle mých představ, pocitů<br />
a zpracovaných životních zkušeností.<br />
Tak jsem chvíli sbírala odvahu, a pak se<br />
do toho pustila.<br />
Když si sednete k počítači a ponoříte<br />
se do svého světa, co cítíte?<br />
Je to ozdravný proces, při psaní relaxuju.<br />
Vnímám hrdinky – protože píšu<br />
hlavně o ženách – jako své kamarádky,<br />
s nimiž sedím někde na kávě. Sdílíme<br />
navzájem svoje příběhy a já se je snažím<br />
vyprávět tak, aby každý, kdo si je<br />
přečte, v nich našel kousek, který by<br />
mohl být jeho.<br />
Na pultech knihkupectví se právě<br />
objevila vaše novinka Biograf láska.<br />
Kolik vás stála času a energie?<br />
Tahle knížka vznikala trochu jinak,<br />
protože jí předcházelo divadelní představení.<br />
Takže měla danou jistou kostru<br />
předurčenou scénářem muzikálu, což<br />
ale neznamená, že je to jen mechanicky<br />
překlopený text. Čas nad ní strávený<br />
odpovídal vzniku běžné knížky čili<br />
něco kolem tři čtvrtě roku. A energii?<br />
Tu mi, stejně jako mé předchozí knížky,<br />
spíš dala.<br />
A co vás inspirovalo k tomu, že jste se<br />
muzikálový scénář rozhodla přenést<br />
do knižní podoby?<br />
Biograf láska je moje první zkušenost<br />
s muzikálem. Už když jsem scénář<br />
psala, bylo jasné, že divadlo má jiné<br />
zákonitosti než knížka. Příběh se kloubí<br />
s hudbou a písničkami, obě tyto složky<br />
se vzájemně doplňují. Ale samozřejmě<br />
i divadlo má své limity, má svůj vlastní<br />
rytmus. Říkala jsem si, že by bylo hezké<br />
celý příběh rozšířit o situace, které se<br />
v životě hrdinů odehrály před tím, než<br />
je uvidíme v reálném čase na pódiu.<br />
Jak se hrdinky poznaly, co prožily, proč<br />
jsou takové, jaké jsou. A zároveň, aby<br />
případní čtenáři, mohli příběh vnímat<br />
samostatně, i když divadelní představení<br />
neviděli.<br />
Muzikál uvádí pražské Divadlo Kalich<br />
a každá repríza bývá vyprodaná.<br />
Čekala jste to?<br />
Už když jsme projekt připravovali<br />
a vymýšleli, jsme spolu s producenty,<br />
režisérem a celým ansámblem věřili,<br />
že by mohl mít úspěch. Protože písničky<br />
Hany Zagorové, které tvoří jeho<br />
základ, jsou nádherné, jsou přesahové<br />
a nadčasové. Jako zpěvačka byla vždy<br />
maximálně uvěřitelná, a proto má<br />
posluchače a fanoušky napříč generacemi.<br />
A navíc mají její písně úžasné<br />
texty, které jsou často samy o sobě<br />
takovými mikropříběhy. Důležité proto<br />
bylo, aby se emoce, které písničky<br />
nesou, propsaly do příběhu, aby se<br />
s ním organicky propojily, aby celé<br />
představení mělo v sobě tu laskavost,<br />
naději, touhu, jichž jsou písně Hany<br />
Zagorové doslova plné. Ten mimořádný<br />
úspěch, který muzikál provází,<br />
je dárek. Chodím si vždy jednou za čas<br />
užít znovu celé představení s diváky,<br />
a ohlas, který pokaždé zažívám, je<br />
neskutečně nabíjející. To se opravdu<br />
nikdy neomrzí. Když je mi blbě,<br />
podívám se na stránky Divadla Kalich,<br />
a když tam u většiny představení<br />
Biografu láska vidím: vyprodáno, hned<br />
mi je krásně na duši.
Zpátky ke knížce, jejímiž hrdinkami<br />
jsou tři kamarádky. Co o nich můžete<br />
prozradit?<br />
Jsou to třicátnice, které se perou s vlastními<br />
životy, tak jako každý z nás, ale to,<br />
co jim pomáhá překonávat i nelehké<br />
situace, je humor, a hlavně vzájemné<br />
přátelství. Hana je věčná romantička,<br />
která na jednu stranu žije v romantických<br />
filmech, ale život ji donutil stát<br />
nohama na zemi. Novinářka Alča je<br />
sarkastická glosátorka života. Eva se<br />
provdala za úspěšného muže, ale v jisté<br />
chvíli zjišťuje, že musela hodně obětovat,<br />
až trochu ztratila sama sebe.<br />
Mají Hana, Alča a Eva nějaký reálný<br />
předobraz, nebo vznikly pouze ve vaší<br />
hlavě?<br />
Jsem trochu zlodějka příběhů, takže<br />
každá z hrdinek všech mých knížek má<br />
v sobě něco ze mne, mých kamarádek,<br />
situací, které jsme zažily. Eva, Hana<br />
a Alča jsou takovým kompilátem nás<br />
všech.<br />
ale i hrdinové, aby to nevypadalo, že<br />
muže nějak diskriminuji… Celý náš život<br />
je o vztazích – jak těch přátelských,<br />
tak těch milostných. Bez vztahů by<br />
nebyl úplný. Nějak je vnímáme, nějak<br />
je prožíváme, nějak se jimi trápíme,<br />
a pro mě jsou základem, který tvoří<br />
příběh. Vyprávím ho já, prostřednictvím<br />
své fantazie. Někdo druhý by možná<br />
podobný příběh vyprávěl jinak, promítl<br />
by do něj vlastní pocity a prožitky. Ale<br />
už by nebyl můj. Knížka má tu geniální<br />
vlastnost, že mi dovolí vyprávět ho, tak<br />
jak já chci. A když se mi to povede, čtenář<br />
se na něj napojí. To je to nejhezčí,<br />
co může autora potkat.<br />
Všimla jsem si, že máte ráda happy<br />
endy. Proč?<br />
A co může být víc než naděje? Že<br />
všechno bude dobré, že potkáte<br />
člověka, který vás bude milovat, že<br />
někdo jiný zjistí, že jste to nejlepší, co jej<br />
v životě potkalo. Všichni si to přejeme.<br />
A já chci říct: Jo. Je to možný!<br />
až po… No tohle číslo snad už ani není<br />
vhodné vyslovovat… Ale no a co! Prostě<br />
to tak mělo být!<br />
Najde se ve vašem nabitém programu<br />
něco, na co se vyloženě těšíte?<br />
Na jednu věc se moc těším, i když mám<br />
trochu svírání kolem žaludku. Podle<br />
knihy Matka v trapu natáčí režisérka<br />
Hana Hendrychová film, k němuž jsem<br />
napsala scénář. Producentkami jsou<br />
Svatka Peschková a Nela Schlaichertová,<br />
takže je to taková dámská jízda, ale film,<br />
doufáme, nebude jen pro ženy. Do kin<br />
by měl jít příští rok v únoru.<br />
9<br />
V čem podle vás spočívá síla ženského<br />
přátelství?<br />
Věřím na sílu ženského přátelství. Tu<br />
zvláštní sounáležitost, kdy můžete<br />
kamarádce zavolat ve chvíli, kdy je vám<br />
blbě, a ona vás vyslechne, i když je třeba<br />
půlnoc, nechá vás vypovídat a dokáže<br />
říct: proto jsem přece tady, abych byla<br />
s tebou.<br />
Jak se vám spolupracovalo s nakladatelstvím<br />
Rosier, které titul Biograf<br />
láska vydalo?<br />
Moc dobře. Líbí se mi osobní přístup,<br />
který všichni v nakladatelství té knížce<br />
dávají. Sedli jsme si i lidsky a spolupráce<br />
s jejich jazykovou redaktorkou byla<br />
skvělá. Dala mi přesně ten korektiv,<br />
který jsem potřebovala.<br />
Odhaduju správně, že právě kamarádkám<br />
jste svou novinku dala přečíst<br />
jako prvním?<br />
Ano, ony jsou takovým mým lakmusovým<br />
papírkem, abych si ověřila, že<br />
příběh funguje. Některé jsou moje vrstevnice,<br />
ale dávám číst rukopis i kamarádce,<br />
která je o hodně roků mladší,<br />
abych se ujistila, že má šanci oslovit i jiné<br />
generace než tu moji. Někdy tam přítelkyně<br />
najdou historky, které mi vyprávěly,<br />
samozřejmě trochu pozměněné, ale<br />
většinou se u nich zasmějí. A jsem ráda,<br />
že to funguje i v divadle. Stalo se mi, že<br />
vedle mě seděly divačky, které samozřejmě<br />
netušily, kdo jsem, a při jedné<br />
scéně šeptala jedna druhé: to je přesně<br />
jako u nás doma. A dobře se bavily.<br />
Jak moc se vlastně při psaní necháváte<br />
ovlivňovat názory druhých?<br />
Záleží na tom, co právě píšu, ale u knížek<br />
jdu většinou na trh se svou vlastní kůží.<br />
Jsou to moje příběhy, moje hrdinky,<br />
Pracovně jste velmi vytížená. Kde<br />
vůbec berete čas na psaní?<br />
Když něco opravdu chcete, čas se<br />
vždycky najde. Navíc, já při psaní odpočívám.<br />
Někdo relaxuje při běhání nebo<br />
při vaření, já necvičím a vařím jenom<br />
jídla, u nichž doba přípravy nepřesahuje<br />
30 minut. Takže relaxuji tím, že píšu.<br />
Co vás v poslední době zaujalo jako<br />
čtenářku?<br />
Mým oblíbeným autorem je Fredrik<br />
Backman, takže jsem uvítala jeho<br />
román Vítězové, který je závěrem trilogie<br />
Medvědín. Líbí se mi jeho styl, jak<br />
dokáže ve zkratce zobrazovat mezilidské<br />
vztahy a na vážná témata se dívat<br />
s humorem.<br />
A jakou radu byste dala začínajícím<br />
spisovatelům?<br />
Nebát se. A zkusit to bez ohledu na věk.<br />
Já jsem první knížku vydala až po padesátce,<br />
první věc pro divadlo napsala<br />
ULJANA DONÁTOVÁ (* 1960)<br />
Osobnost v oboru PR kulturních<br />
projektů v České republice. Více<br />
než třicet let se věnuje filmu jako<br />
specializovanému oboru, ať už<br />
jako dramaturgyně, scenáristka,<br />
PR manažerka či šéfredaktorka.<br />
Na kontě má čtyři knihy: Matka<br />
s ručením omezením, Matka<br />
v trapu, Taková ženská jako já<br />
a nově Biograf láska.
10<br />
Knižní<br />
tipy<br />
Špionka v knihovně<br />
// Madeline Martinová<br />
Elaine vzali nacisté všechno – manžela,<br />
domov i přátele. Proto se zapojila do odboje<br />
a denně riskuje život v tajné tiskárně. Americká<br />
knihovnice Ava sbírá v tehdy neutrálním<br />
Portugalsku informace pro tajnou<br />
službu. Zatímco v Evropě zuří válka, Avu<br />
a Elaine spojí snaha zachránit ženu s malým<br />
chlapcem i poslední zbytky naděje tváří<br />
v tvář nebezpečí.<br />
Cosmopolis, 449 Kč, již vyšlo<br />
Údolí snů<br />
// Anna Jacobsová<br />
Rok 1935. Bella Porterová živoří v područí bratrance<br />
Thomase, a když nečekaně zdědí dům<br />
v Lancashiru, on se ji snaží o majetek sprostě připravit.<br />
Není to snadné,<br />
ale Bella se vzepře<br />
a najde odvahu se<br />
osamostatnit. Jenže<br />
Thomas není zvyklý, že<br />
by mu kdokoli (natož<br />
žena) odporoval, a tak<br />
je nakonec v sázce<br />
Bellino nově nalezené<br />
štěstí i holý život.<br />
Historické romány pro ženy zaručují útěk<br />
do vzdálených časů, které si můžeme jen<br />
představovat, přinášejí napětí, životní zvraty,<br />
vášeň, odhodlání i nezlomnost hlavních hrdinek.<br />
PŘÍBĚH NEJMOCNĚJŠÍ<br />
KOREJSKÉ KRÁLOVNY<br />
Cosmopolis, 449 Kč,<br />
již vyšlo<br />
Bridgertonovi 9:<br />
Šťastně až do smrti<br />
// Julia Quinnová<br />
Co se dělo dál? Četl někdy Simon dopisy svého<br />
otce? Stanou se Francesca a Michael rodiči? Musí<br />
být konec opravdu koncem? Osm nových „druhých<br />
epilogů“ a jeden<br />
bonusový příběh<br />
o Violet Bridgertonové<br />
vás opět vtáhnou do<br />
oblíbeného světa londýnské<br />
smetánky. Protože<br />
Bridgertonových<br />
není nikdy dost!<br />
Ikar, 349 Kč,<br />
vychází 7. června<br />
Výjimečný příběh osiřelé dívky, která se stala nejmocnější korejskou<br />
královnou. Napětí na Korejském poloostrově roste<br />
a americký diplomat Nate Simon míří do Soulu, aby zhodnotil<br />
politickou situaci. Musí také zjistit, proč někdo prezidentovi poslal<br />
starobylý hřeben s dvouhlavým drakem. Důležité bude setkání<br />
s asistentkou Annou Carlsonovou, která mu představí osudy<br />
poslední korejské královny Min. Strhující příběh z druhé půlky<br />
19. století vypráví o statečné ženě, která zůstává legendou ještě<br />
dlouho po své smrti.<br />
www.albatrosmedia.cz
S knihou se to lépe táhne…<br />
A proto si vyberte takovou, která je vašemu srdci nejblíže. Přinášíme nejnovější tipy z knihkupectví.<br />
Pro mámy i pro táty, pro kulináře, cestovatele, předškoláky i školáky.<br />
PROTIVNÝ SPROSTÝ MATKY<br />
Kateřina Krobová, Lucie Macháčková<br />
V knize, která navazuje na stejnojmenný úspěšný pořad České<br />
televize se nedočtete, jak vychovat geniální dítě, a ještě<br />
u toho mít dokonale uklizený dům, skvělou postavu a hvězdnou<br />
kariéru. Přináší ale silné, autentické příběhy o všedních<br />
i nevšedních stránkách rodičovství, které vám možná pomůžou<br />
prožívat ten svůj příběh o něco lehčeji. Vždyť mateřství je někdy<br />
jako cesta divokým pralesem! Série hloubkových rozhovorů<br />
otevírá témata vážná, odlehčená i kontroverzní, k nimž se<br />
následně vyjadřují oslovení odborníci. Zkušenosti s porodem<br />
a porodnicemi, jaké je být adoptivním rodičem, co dělat, když<br />
se nám rozpadne vztah, když se těhotenství pokazí…<br />
Česká televize, 329 Kč<br />
ČTYŘLÍSTEK JDE DO ŠKOLKY<br />
Tato edukační kniha bude<br />
u dětí zábavnou a hravou<br />
formou rozvíjet jejich tvořivé<br />
schopnosti. Pomocí různých<br />
úkolů si osvojí grafomotoriku,<br />
jemnou motoriku, logické uvažování,<br />
představivost a mnoho<br />
dalších kreativních dovedností.<br />
Čekají na ně bludiště, kresba<br />
podle vzoru, hledání rozdílů,<br />
vybarvování či jednoduchá<br />
origami. Vhodná pro předškolní<br />
děti ve věku od tří do šesti let.<br />
Čtyřlístek, 149 Kč<br />
BEDEKR POLSKO<br />
Pavel Trojan<br />
Poznejte všechny krásy Polska!<br />
Vydejte se i do těch nejodlehlejších<br />
míst, která vás určitě<br />
nejen okouzlí, ale i překvapí.<br />
Tentokrát s Jitkou Ježkovou<br />
a Martinem Písaříkem. Knižní<br />
Bedekr vychází ze stejnojmenného<br />
TV cyklu a nabízí konkrétní<br />
rady a tipy, jak strávit<br />
čas co nejefektněji. Varšava,<br />
Krakov, Trojměstí (Gdaňsk,<br />
Sopoty a Gdyně), Katovice,<br />
Zakopané a další.<br />
Česká televize, 329 Kč<br />
ČTYŘLÍSTEK<br />
SI HRAJE NA ŠKOLU<br />
Kniha hravých listů je zaměřená<br />
na děti ve věku od pěti do osmi<br />
let a volně navazuje na Čtyřlístek<br />
jde do školky. V pracovních listech<br />
budou děti pracovat na rozmanitých<br />
úkolech, jako jsou hledání<br />
rozdílů, doplňovačky, sudoku,<br />
rébusy či vybarvování. Nebude<br />
chybět ani několik krátkých komiksových<br />
příběhů se Čtyřlístkem.<br />
Knížka poslouží každému malému<br />
školákovi k procvičení jeho dovedností<br />
i jako příprava před nástupem<br />
do první třídy.<br />
Čtyřlístek, 149 Kč<br />
POKLADY KLASICKÉ<br />
ČESKÉ KUCHYNĚ<br />
Jana Vaňková, Roman Vaněk<br />
Kuchařka, kterou uvítají všichni milovníci<br />
českých jídel. Všechny recepty<br />
jsou jednoduše vysvětleny, přehledně<br />
popsány a doprovází je fotka hotového<br />
pokrmu. Uvařit podle ní dokáže<br />
snad úplně každý. Kniha klasických<br />
domácích receptů již nalezla své<br />
místo na poličkách více než 200 000<br />
domácností všech kontinentů.<br />
Prakul, 459 Kč
12<br />
ROZHOVOR<br />
Životní restart<br />
po italsku<br />
text: Marie Niček<br />
foto: Ivana Lukavská<br />
Zamilovat se do o sedmnáct let mladšího Itala<br />
a přestěhovat se do slunné Kalábrie? Není to zápletka<br />
z červené knihovny, nýbrž skutečný příběh Blanky Malé.<br />
Ve své knize Láska ve špičce italské boty rozhlasová<br />
moderátorka otevřeně vypráví o tom, že i po padesátce je<br />
možné změnit život a sny se stávají skutečností.<br />
Po rozvodu jste si dopřála zaslouženou<br />
dovolenou? Proč jste si vybrala<br />
zrovna Itálii?<br />
S Itálií jsem spojená pupeční šňůrou,<br />
která nevím, kde se vzala. Pátrala<br />
jsem po tom v naší rodinné linii, ale<br />
vypadá to, že v ní žádné Italy nemáme.<br />
Já přitom vypadám jako Italka, zvlášť<br />
když jsem ještě mívala černé vlasy,<br />
jsem hodně temperamentní a z naší<br />
rodiny jsem vždycky vyčnívala. Do Itálie<br />
jsem jela poprvé v pětadvaceti letech,<br />
a okamžitě jsem cítila, že jsem našla<br />
svůj druh. Když jsem tedy poté, co mi<br />
nevyšlo třetí manželství, hledala místo,<br />
kde bych zahojila svou bolavou duši,<br />
odjela jsem do Kalábrie. Přitahovalo mě<br />
Pobřeží bohů a chtěla jsem se podívat<br />
do jednoho kostelíku v Tropee. A tam<br />
jsem docela nevinně napsala na papírek<br />
přání „tady chci žít“. A vidíte, jak to<br />
dopadlo…<br />
Co vás na Itálii tolik přitahuje?<br />
Když jsem tam pětadvaceti letech<br />
poprvé přijela a vystoupila z autobusu,<br />
stačil jediný nádech a byla jsem okouzlená.<br />
Tak krásně to vonělo! Piniové<br />
háje, čerstvá bazalka… A nejvíce si mě<br />
získali lidé. Smějí se očima, gestikulují,<br />
povídají si u jídla… V naší rodině se<br />
svou divokostí vymykám. V Itálii jsem si<br />
konečně připadala „normální“ (smích).<br />
Čím je jihoitalská Kalábrie specifická?<br />
Myslela jsem si, že na jih od Říma už<br />
je to spíš jako v Africe nebo že tam<br />
nebude bezpečno kvůli mafii. Není to<br />
tak horké. Pokud chcete poznat pravou<br />
Itálii, jeďte do Kalábrie. Přijdu si tam<br />
jako v jiném světě. Jako bych se vrátila<br />
o sto let zpátky, čas tam plyne jinak.<br />
Rozlišujete, jestli je noc, nebo den. Kolik<br />
je ale přesně hodin, na tom nezáleží.<br />
Není tam prostor pro stres. Lidé jsou<br />
uzavřenější než jinde v Itálii, když vás<br />
ale přijmou, je to pouto na celý život.<br />
A je tam také krásná, divoká příroda.<br />
Kalábrii se právem přezdívá „Karibik<br />
Evropy“. Pláže jsou nádherné, přitom<br />
tam není hlava na hlavě a najdete<br />
místa, která jsou ještě nedotčená. Ze<br />
všech koutů na vás dýchá historie<br />
a půda je neskutečně úrodná. Příliš tam<br />
toho nepotřebujete, protože i když jste<br />
chudí, země vás obdaruje a dá vám<br />
všechno. Tam teprve poznáte, jak má<br />
opravdu chutnat rajče nebo broskev!<br />
Je to pro mě jako vrátit se ke kořenům.<br />
V Kalábrii se cítím neskutečně svobodná<br />
a cítím velkou pokoru a vděk, že<br />
to můžu zažít.<br />
Kazda, 398 Kč, již vyšlo
Do knihy jste zařadila i recepty.<br />
Prochází láska žaludkem?<br />
V Kalábrii to platí obzvlášť. Jídlo je na<br />
prvním místě. Když se Kalábrijci hádají,<br />
tak proto, že jim někde nechutnalo.<br />
Jídlo je pro ně pohoda. Jí se dlouho,<br />
v klidu, třeba dvě tři hodiny, a pozdě.<br />
Večeří se klidně i v deset večer. V Itálii<br />
jsem úplně změnila životní styl. Stravuji<br />
se jednoduše a u sporáku nestrávím<br />
víc než patnáct minut. Do knihy jsem<br />
vybrala místní recepty, které jsem se<br />
tam na učila, některé jsou i od maminky<br />
a sestry mého přítele Agostina.<br />
Samozřejmě nechybí slavná tropejská<br />
červená cibule „cipolla rossa“. Jsou to<br />
jednoduchá jídla, která si čtenáři lehce<br />
zvládnou uvařit sami.<br />
13<br />
Láska ve špičce italské boty je váš<br />
osobní milostný příběh. Jaké to pro<br />
vás je otevřít se veřejnosti?<br />
Po rozvodu jsem nebyla schopná<br />
s nikým mluvit o tom, co cítím. Bylo to<br />
velmi bolavé a musela jsem si to odžít.<br />
Čas ale plynul, žila jsem v Kalábrii už asi<br />
dva roky a kamarádky se zajímaly, jaké<br />
to tam je. Tak jsem o životě v Itálii začala<br />
psát příspěvky na Facebook a ozvali<br />
se mi z nakladatelství Kazda, zda bych<br />
nenapsala knihu. Jenže tím jsem otevřela<br />
Pandořinu skříňku, která byla do té<br />
doby zamčená. První čtyři kapitoly jsem<br />
probrečela, bylo to velmi těžké. Nejstarší<br />
dcera mi ale poradila, ať začnu hezkými<br />
momenty, a tak jsem psala o tom, jak<br />
jsme se poznali s Agostinem… V knize<br />
jsem dala své soukromí všanc, cítila<br />
jsem ale potřebu být naprosto upřímná<br />
a napsat, jak to bylo a co jsem prožívala.<br />
Síla autobiografických příběhů je<br />
právě v tom, že se s nimi čtenáři dokážou<br />
identifikovat…<br />
Jsem přesvědčená, že nejsem jediná,<br />
kdo se v takové situaci ocitl. Bylo mi přes<br />
padesát, potřetí rozvedená, úplně vyřízená,<br />
sebevědomí na nule. Myslela jsem<br />
si, že mě nic dobrého dál nečeká. Po<br />
padesátce se přece člověk už nemůže<br />
zamilovat. To je ale blbost! Žiju teď<br />
úplně jiný, nový život. Opravdu platí, že<br />
co tě nezabije, to tě posílí. A kdyby můj<br />
příběh pomohl třeba jen jedné jediné<br />
ženě, mělo smysl jít s kůží na trh a sdílet<br />
ho s ostatními.<br />
Bylo těžké kompletně změnit život,<br />
přestěhovat se do cizí země?<br />
Jsem Vodnářka a nové výzvy jsou pro<br />
mě potrava. Když se do něčeho pustím,<br />
>>
14<br />
MACCHERONI CON TONNO<br />
E CIPOLLE DI TROPEA<br />
Těstoviny s tuňákem a rajčaty jsou klasikou italské<br />
kuchyně, ale když omáčku obohatí pověstná chuť cibule<br />
z Tropey, z makaronů se rázem stane neodolatelný první chod.<br />
Budeme potřebovat:<br />
320 g těstovin z tvrdé pšenice 500 g rajčatové omáčky<br />
(grano duro)<br />
2 cibule<br />
160 g konzervovaného tuňáka olivový olej<br />
v oleji<br />
bazalku<br />
20 černých oliv bez pecky<br />
pepř, sůl<br />
Cibuli oloupeme, rozpůlíme a nakrájíme nadrobno. Do hluboké pánve nalijeme<br />
olivový olej, na kterém ji orestujeme. Podlijeme ji asi 5 lžícemi vody a na mírném<br />
plameni ji dusíme pod pokličkou asi 10 minut. Potom k cibuli přidáme rajčatovou<br />
omáčku a ještě 5 minut povaříme. Tuňáka slijeme, nakrájíme na kousky a rozpůlíme<br />
černé olivy. Obojí přidáme do omáčky, osolíme, opepříme, promícháme a přidáme<br />
na proužky nakrájenou bazalku. Těstoviny uvaříme ve slané vodě, scedíme<br />
a nasypeme do pánve. Lehce prohodíme s omáčkou a můžeme podávat.<br />
sukně, výrazné šperky, nebojí se barev<br />
ani extravagance. Je to ale i tím, že jsou<br />
svými muži hýčkány a obdivovány bez<br />
ohledu na věk nebo proporce, a proto se<br />
cítí jako královny. Je to dáno výchovou.<br />
V Itálii vládne matriarchát a ženy rozhodují<br />
téměř o všem. U Češek ale musím<br />
vyzdvihnout, že jsme více přizpůsobivé<br />
a šikovné v domácnosti. Se vším si<br />
víme rady, zato Italky si samy nezkrátí<br />
ani kalhoty, natož aby zavařovaly nebo<br />
pekly. Navíc jsme krásné! Naše blondýny<br />
zamotaly hlavu nejednomu Italovi.<br />
Blíží se léto, tak bych se ještě ráda<br />
zeptala na tipy na dovolenou.<br />
Samozřejmě musíte do Kalábrie na<br />
Pobřeží bohů a do Tropey. Zajděte tam<br />
do kostela a na kousek papírku napište<br />
své přání a vhoďte ho do malé dřevěné<br />
skříňky. Dobře si ho ale promyslete,<br />
jinak byste mohli skončit v Kalábrii jako<br />
já! (smích)<br />
jdu do toho na 200 %. Naložila jsem<br />
náklaďák a přestěhovala do Itálie úplně<br />
všechno. Neřešila jsem, jestli to bude<br />
fungovat, nebo ne. Agostino byl můj<br />
maják, světlo, které mě k sobě volalo.<br />
Kdyby to nevyšlo, tak se holt zase sbalím<br />
a vrátím se domů. Bylo to prostě teď,<br />
nebo nikdy. I kdyby náš vztah přece<br />
jen skončil, můžu už teď říct, že to stálo<br />
za to.<br />
V té době vám bylo 53 let, v knize ale<br />
píšete, že byste za 35 neměnila. Proč?<br />
Já jsem věk nikdy příliš neřešila. Do<br />
období mých pětatřicetin bych se ale<br />
nerada vracela. Nevěděla jsem, kdo<br />
jsem. Dělala jsem kompromisy, skláněla<br />
hlavu a snažila se, aby ostatní byli spokojení,<br />
zapomínala jsem však na sebe.<br />
Chtěla jsem být perfektní a nepřišla si<br />
dost dobrá. Dnes už nemám žádné mindráky,<br />
raduju se z maličkostí, z každého<br />
dne a život mě baví. Naučila jsem se, jak<br />
žít, a stojím si za tím. Cítím se svobodná,<br />
a to jsem se v pětatřiceti necítila. Jen to<br />
tělo bych možná vyměnila (smích).<br />
Co byste ženám poradila, aby našly<br />
odvahu změnit svůj život?<br />
Nesmí se bát. Strach k sobě přitahuje<br />
jen to špatné, zato pozitivní mysl ho<br />
dokáže zahnat a dodat sílu vystoupit<br />
z komfortní zóny a toxických vztahů,<br />
které nám neslouží. Hlavní je ale láska<br />
sama k sobě. Vrátit se k malému dítěti,<br />
které v nás pořád je, a poslouchat vnitřní<br />
hlas, který nám říká, co opravdu chceme<br />
a potřebujeme. Já se naučila mít ráda<br />
samu sebe a začala jsem žít podle svého<br />
přesvědčení. Tím se změnilo i mé okolí<br />
a zůstali v něm lidé, kteří v něm mají být,<br />
a berou mě takovou, jaká jsem.<br />
Stala jste se nyní z rozhlasové moderátorky<br />
spisovatelkou?<br />
Moderátorkou jsem chtěla být odmalička,<br />
zato spisovatelské ambice jsem<br />
nikdy neměla. Učitelky mi ale chválily<br />
slohy a z češtiny jsem měla vždycky<br />
jedničku, tak to možná půjde (smích).<br />
Ostatně, už píšu druhý díl.<br />
Zkusíte psát i v italštině?<br />
To je pěkná představa, ale musela bych<br />
mezi Italy ještě chvíli žít, abych lépe<br />
pochopila jejich životy a co rádi čtou. Co<br />
vím, mají rádi beletrii, detektivky, sci-fi...<br />
Ale třikrát rozvedená žena, která si najde<br />
mladšího muže, to už trochu sci-fi je<br />
(smích). Myslím ale, že Italky by pro můj<br />
příběh neměly pochopení. „Vymoženost“<br />
jako rozvod dorazila sice už i na jih, ženy<br />
to ale nerady přiznávají. Většina z nich je<br />
věřících a sňatek uzavřely před Bohem<br />
v kostele. Zrušit ho smí jen výjimečně<br />
a rozvést se několikrát za sebou je pro ně<br />
něco nemyslitelného.<br />
Jsou Italky jiné než Češky?<br />
Jsou víc ženami v tom smyslu, že se<br />
nebojí ukázat svou ženskost. Nechodí<br />
tak často v kalhotách jako my. Nosí rády<br />
BLANKA MALÁ (* 1965)<br />
Narodila se v Jičíně, je matkou<br />
tří dětí a babičkou dvou<br />
vnuček, jedné člověčí a jedné<br />
psí. Svůj profesní život zasvětila<br />
rozhlasovému mikrofonu, jak<br />
v soukromých rádiích, tak<br />
i v Českém rozhlase Hradec<br />
Králové. Žije střídavě v Hradci<br />
Králové a na jihu Itálie. Nemá<br />
ráda blátivou zimu, dršťkovou<br />
polévku a povrchní lidi. Má<br />
ráda slunce, moře, bonbony<br />
Mon Chéri a Itálii ve všech<br />
jejích podobách.<br />
Od 10. července také jako<br />
audiokniha
Rodinná sága o lidské vytrvalosti,<br />
křehkosti rodinných pout<br />
a odhodlání.<br />
Ne všechny bitvy vždy vybojují<br />
vojáci. Strhující román z období<br />
protektorátu.<br />
Kam jde vaše pozornost, tam jde vaše energie.<br />
Život, který chcete, je na dosah, pokud dokážete<br />
ovládnout sílu soustředění.<br />
Odvážný a intimní román<br />
o těhotenství, mateřství a podstatě<br />
přátelství mezi ženami.<br />
Kompletní průvodce konceptem friluftsliv,<br />
severským tajemstvím, jak se uvolnit<br />
a hlouběji propojit s přírodou.<br />
Všechno, co potřebujete vědět o domácím<br />
kvašení. Kuchařka plná receptů na rychlá,<br />
zdravá a chutná jídla i pro začátečníky.
Koloušek // Jana Bernášková<br />
16<br />
RECENZE<br />
Lucie má těsně před svatbou. Všechny<br />
vztahy vyřešené, kariéru herečky snad<br />
i nastartovanou. Jak se ale vyrovnat sama<br />
se sebou? Jako střelená laň vletí do kolotoče<br />
svých strachů. Dokáže se ze všeho<br />
vymotat a být tak šťastná, jak si přeje?<br />
Lucie touží po své velké roli. Jako herečka<br />
i jako žena. Má malou dceru, která je<br />
pro ni vším. Snoubence, co by za ni<br />
i dýchal. A pár kamarádek, které jsou<br />
nejen velikou oporou, ale i kořením jejího<br />
života. Svou minulost už má vyřešenou.<br />
Na koupališti se jí ale stane nehoda, a od<br />
té chvíle se začne sama na sebe dívat<br />
jinak. Co když svatbu nechce? Co to o ní<br />
vypovídá? A je vlastně ještě normální se<br />
s někým svázat na zbytek života? Zjišťuje,<br />
že její vlastní já se ztrácí v seznamu hostů<br />
a nekonečných metrů tylu.<br />
Matka, milenka, herečka... A především<br />
žena. Má své sny, touhy a hledá naplnění.<br />
Ačkoliv by měla být spokojená, začne<br />
přemýšlet nad tím, jestli je to vlastně to,<br />
co doopravdy chce a potřebuje. Kde končí<br />
hranice matky a manželky a začíná ONA?<br />
Jana Bernášková své čtenáře pouští do<br />
niterního světa mladé herečky…<br />
Dalo by se říct, že se bez obalu a s lehce<br />
pikantním nábojem pouští na strmou<br />
jízdu ženskými emocemi. Jsou často<br />
nepochopitelné (a pro okolí neuchopitelné),<br />
silné, zkratkovité i zásadní.<br />
Koloušek volně navazuje na dvě předchozí<br />
knihy – Jak se přežít svého muže<br />
a Coura, takže má na čem stavět. Jde ale<br />
o samostatné knihy, takže nevadí, pokud<br />
si přečtete pouze tento příběh. Lucie<br />
je pošuk (lépe se to vyjádřit nedá). Ale<br />
její hledání sebe sama je blízké mnoha<br />
ženám. Často s pousmáním, sem tam se<br />
slzou v oku.<br />
Autorka příběh opepřila řadou šílených<br />
(vtipných, nemožných i naopak velmi<br />
reálných) situací, humornými příhodami<br />
s dcerou (i tady se leckterá maminka<br />
jistě pozná) a odkrývá spoustu lechti-<br />
Rosier, 399 Kč, již vyšlo<br />
vých témat. To vše v podkresu hlavního<br />
motivu. Mnohdy trochu neučesaně<br />
jakoby ve zkratce. Ale s patřičným<br />
elánem, sílou a hravostí. Což splňuje<br />
i samotný název knihy. Lascivní? Naivní?<br />
Nevinný? To posuďte sami. My, co jsme<br />
knihu četli, se už teď těšíme, co Lucii<br />
autorka a její fantazie ještě připraví.<br />
Tereza Nováková<br />
Loď plná nevěst // Jojo Moyesová<br />
Ikar, 499 Kč, již vyšlo<br />
Každý nový román Jojo Moyesové je<br />
očekáván s napětím, protože s leitmotivy<br />
se ve svých knížkách nikdy<br />
neopakuje. Tentokrát se vrátíme v čase<br />
do roku 1946. Skončila válka, euforie<br />
z vítězství pomalu opadává a přichází<br />
realita. Zničená města se musí renovovat,<br />
dané sliby plnit. Zejména manželské.<br />
Stovky Australanek se totiž během<br />
války provdaly za anglické vojáky a teď<br />
je na čase, aby se za svými protějšky<br />
vydaly. Z přístavu v Sydney vyplouvá<br />
bývalá vojenská loď, čítající okolo šesti<br />
set padesáti mladých manželek, k nimž<br />
patří také Margaret, Frances, Avice<br />
a Jean. Pro Margaret je sňatek vysvobozením<br />
z tísnivé atmosféry v domácnosti,<br />
v níž chybí matka, Frances utíká sama<br />
před sebou, Avice si myslí, že je něco<br />
víc a lehkomyslná mladičká Jean bere<br />
svatbu jako dobrodružství. V obrovském<br />
množství žen tak do popředí vystupují<br />
čtyři výrazné postavy s rozdílnými charakterovými<br />
vlastnostmi. Spisovatelce se<br />
chování hrdinek podařilo vylíčit natolik<br />
plasticky, až máte pocit, že s nimi sdílíte<br />
nejen kajutu, ale také jejich životy.<br />
Spisovatelka předkládá výpravný příběh,<br />
v němž se inspirovala prožitky vlastní<br />
babičky, taktéž válečné nevěsty. Ve<br />
svém počinu přibližuje nucené, občas<br />
klaustrofobické soužití žen a vojáků,<br />
plné napětí a jiskření.<br />
Obsáhlý děj zahrnuje několik týdnů<br />
náročné plavby, během níž si spousta<br />
postav sáhne psychicky i fyzicky na dno.<br />
Jojo Moyesová každou kapitolu otevírá<br />
úryvky z dopisů, či osobních výpovědí<br />
účastníků skutečné plavby a dotváří<br />
tak autentickou atmosféru. Při práci na<br />
knize spolupracovala s odborníky, dělala<br />
rešerše a vystavěla tak děj, který působí<br />
reálně a především věrohodně.<br />
Jojo Moyesová si nasadila vysokou laťku<br />
dnes již kultovním dílem Než jsem tě<br />
poznala a zdá se, že ji jen tak snadno<br />
nepřeskočí. Přesto se Loď plná nevěst<br />
právem řadí mezi autorčiny počiny,<br />
které utkví v paměti především díky<br />
neotřelému námětu, jenž se na tuzemském<br />
knižním trhu snad dosud neobjevil<br />
a určitě také proto, že spisovatelka<br />
dokáže psát dojemné příběhy plné<br />
emocí.<br />
Barbora Javorková
Fejeton<br />
Markéta<br />
Hejkalová<br />
Černobílý svět<br />
Sociální sítě mají dobré stránky<br />
a špatné stránky, tak jako všechno na<br />
světě. Tou nejhorší je podle mě snadné<br />
zaujímání a prezentování vyhraněných<br />
názorů na cokoliv. Že o tématu uživatel<br />
nic neví? Nevadí, ale něco si o něm<br />
myslí. A ten, kdo si myslí něco jiného,<br />
je prostě idiot. Ve virtuálním světě je<br />
snadné napsat to, co bychom si v tom<br />
skutečném nedovolili.<br />
V té rezolutnosti jsou sociální sítě protipólem<br />
a také protivníkem literatury.<br />
Alespoň té dobré, která nevidí svět<br />
a lidi černobíle jako jenom a jednoznačně<br />
dobré nebo zlé.<br />
Hlavním hrdinou románu Victora<br />
Huga Bídníci je Jean Valjean. Za<br />
krádež chleba byl poslán na galeje,<br />
utekl, biskupovi ukradl stříbrné příbory.<br />
Biskup ho kupodivu neudal, a to Jeana<br />
Valjeana změnilo. Obrátil se na cestu<br />
dobra, vybudoval továrnu, která dávala<br />
práci a obživu mnoha chudým ženám.<br />
Jednou z nich byla i svobodná matka<br />
Fantina. Všechno se zdá být na dobré<br />
cestě, dokud se neobjeví inspektor<br />
Javer. Vytrvale pátrá, dokud se nepotvrdí<br />
jeho podezření a on v úspěšném<br />
podnikateli a dobrodinci neodhalí<br />
uprchlého galejníka. Předá ho do<br />
rukou spravedlnosti – a mnoha lidem<br />
tak zničí život.<br />
Sociální sítě by měly jasno: Jean<br />
Valjean a Fantina představují dobro,<br />
Javer zlo. A co když je to jinak? Bez<br />
Jeana Valjeana by byl svět krutý, ale<br />
bez Javera by se propadl do chaosu.<br />
Ve skutečném světě je všechno –<br />
naštěstí nebo naneštěstí – složitější.<br />
Život nám klade nové a nové otázky<br />
a dobrá literatura nám pomáhá v hledání<br />
odpovědí. Na rozdíl od sociálních<br />
sítí, které předkládají jedinou pravdu<br />
a nic než pravdu.<br />
17<br />
FEJETON
text: Žofie Sedláčková<br />
foto: Alicia Clarke<br />
18<br />
PROFIL<br />
Knihy, ze kterých dostanete<br />
chuť cestovat<br />
Staré přísloví praví, že s knihou procestujete svět, aniž byste<br />
se museli zvednout z gauče. O knihách britské spisovatelky<br />
Karen Swan to platí obzvlášť. Málokdo umí popsat nádherná<br />
místa, přírodu i města jako ona. Její kniha Poslední léto<br />
právě vychází česky a přenese vás do Skotska za cenu, za níž<br />
letenky rozhodně neseženete!<br />
Popisy exotických<br />
lokalit jsou její<br />
specialita.<br />
Karen Swan už napsala příběhy z majestátního<br />
Himálaje, věčného Říma,<br />
romantické Paříže i divokého Norska.<br />
V rodné Británii si z ní proto už dělají<br />
dobromyslnou legraci a říkají, že autorka<br />
založila nový žánr „literární dovolené“.<br />
Láska na skalnatém<br />
pobřeží<br />
Poslední léto nás totiž zanese do<br />
Skotska roku 1930, kde je v některých<br />
odlehlých oblastech život pořád stejně<br />
drsný jako před staletími. Na souostroví<br />
St. Kilda v té době žije posledních pár<br />
starousedlíků, ostatní už přesídlili na<br />
pevninu.<br />
Karen Swan (* 1948)<br />
Karen Swan je úspěšná britská<br />
autorka románů pro ženy, které<br />
jsou překládány do mnoha světových<br />
jazyků. Původně pracovala<br />
jako redaktorka módních časopisů,<br />
ale posléze se stala spisovatelkou<br />
na plný úvazek. Je vdaná, má tři<br />
děti a žije s rodinou ve Východním<br />
Sussexu. Její pětidílná skotská série<br />
je inspirována dramatickým přesídlením<br />
původních obyvatel souostroví<br />
St. Kilda na skotskou pevninu v létě<br />
roku 1930.<br />
Pro Karen Swan je zkrátka správná lokalita<br />
to nejdůležitější. „Kdykoliv cestuji<br />
a navštívím nějaké zajímavé místo, snažím<br />
se nejen nasát atmosféru, ale taky<br />
si představuju, jaké je tady žít,“ vysvětlila<br />
autorka v jednom rozhovoru. „Nechci<br />
pocity turisty, chci vědět, jak to vnímají<br />
místní.“<br />
Při práci na románu Poslední léto, který<br />
právě vyšel česky, se tak snažila vcítit<br />
do obyvatel skalnatého souostroví St.<br />
Kilda ve Skotsku. Vyzkoušela si lézt po<br />
mořských útesech a sbírat vejce tamních<br />
ptáků. Poznávala divoké rostliny<br />
a studovala pověry a zvyky původních<br />
obyvatel, díky nimž kniha dostává jedinečnou<br />
atmosféru.<br />
Motto, 449 Kč, již vyšlo<br />
Mladá Effie Gilliesová odchází jen<br />
nerada – divokost skalnatých ostrovů<br />
má ráda. Vzhledem ke svým obsáhlým<br />
znalostem mořských ptáků si brzy najde<br />
práci u jednoho starého hraběte a opět<br />
se tak setkává s jeho mladým synem.<br />
Stará láska znovu zajiskří, ovšem Effie<br />
i mladý lord si čím dál tím víc uvědomují,<br />
jak rozdílné jsou jejich světy. A pak<br />
se najde mrtvé tělo a zdá se, že Effie<br />
s tím má něco společného…<br />
Bridgertonovi pro<br />
náročné<br />
V zahraničí se Poslední léto stalo<br />
nesmírnou senzací, o čemž svědčí i fakt,<br />
že se autorka chystá napsat čtyři další<br />
příběhy. I v nich na čtenáře bude číhat<br />
tajemství, láska a příroda tak nádherná,<br />
že dostanete chuť hned sbalit kufry<br />
a vyrazit na skalnaté pobřeží.<br />
Skotské prostředí evokuje oblíbenou<br />
sérii Cizinka, intriky v elegantních<br />
šlechtických kruzích připomínají<br />
Panství Downton a odvážná hlavní<br />
hrdinka, která se o sebe dokáže postarat,<br />
zase potěší fanoušky oblíbených<br />
Bridgertonů. Nečekejte ale další<br />
jednoduchou variaci na Popelku, tohle<br />
je chytrý příběh, který se odehrává na<br />
pozadí skutečných historických událostí.<br />
Nejlepší historický<br />
román loňska<br />
A ať už to je tím perfektně vylíčeným<br />
létem na skotských ostrovech, nebo tím,<br />
že Karen Swan původně dělala novinářku,<br />
takže má dar čtenáře zachytit<br />
hned od začátku, Poslední léto se nedá<br />
odložit.<br />
Kniha vyšla už v mnoha jazycích po<br />
celém světě a čtenáři i kritici ji označují<br />
za jeden z nejlepších, ne-li úplně nejlepší<br />
historický román, který loni vyšel.<br />
Jako důvod nejčastěji zmiňují množství<br />
historických detailů, které autorka do<br />
svého příběhu vetkala, ale také i popisy<br />
prostředí, které jsou autorčinou specialitou.<br />
Jediná nevýhoda? Postavy i ostrov St.<br />
Kilda vám přirostou k srdci natolik, že<br />
hned po dočtení budete nutně potřebovat<br />
další díl. Nezbývá doufat, že se ho<br />
česky dočkáme brzy!
20<br />
PROMOTION<br />
Romantika<br />
čtyřikrát jinak<br />
Milujete příběhy plné lásky a jiskřivých scén? Baví vás spolu s hlavními hrdiny překonávat<br />
životní nástrahy a toužíte odhalit, v čem tkví životní štěstí? V tom případě jsou následující řádky<br />
určeny přímo vám! Představíme si několik skvělých románů, které se brzy dostanou na pulty<br />
našich knihkupectví.<br />
text: Marie Svobodová<br />
Penelope Bloom:<br />
Jenom ne Rich<br />
Američanka Penelope Bloom debutovala<br />
knihou Jeho banán, kterou se<br />
nenávratně zapsala do povědomí všech<br />
čtenářek se slabostí pro žhavé romány<br />
plné humoru, sarkasmu a dvojsmyslů.<br />
Její nová série začíná románem Jenom<br />
ne Rich. A podle všeho se máme na<br />
co těšit!<br />
Kira kdysi uzavřela s kamarádkami<br />
pakt: už nikdy se nezapletou s bratry<br />
Kingovými. I kdyby prosili o odpuštění,<br />
i kdyby byli miliardáři a vypadali sebelíp,<br />
už NIKDY se na ně ani nepodívají. Kiře<br />
předsevzetí vydrželo dlouhých 7 let.<br />
Dokud se bratři, v čele s Richem, ze<br />
kterého se jí kdysi podlamovala kolena,<br />
nevrátili zpátky do města. Aby toho<br />
nebylo málo, Rich se hned po příjezdu<br />
Red, 349 Kč, vychází <strong>21</strong>. června<br />
ukazuje v její nové práci. Kira je odhodlaná<br />
držet se od něj co nejdál. Odolat<br />
jeho ostře řezané čelisti, podle které by<br />
se mohly tesat sochy, však bude docela<br />
výzva...<br />
Série Jenom ne... se v USA těší velké<br />
oblibě. Fanoušci prvního dílu vidí jako<br />
jeho největší přednost autorčin vytříbený<br />
smysl pro humor prostupující<br />
celou knihou a skvělé postavy. Série<br />
nemohla začít líp – příběh plný flirtování,<br />
humoru a lásky vás zaručeně naláká<br />
k přečtení dalších dílů. Ale pozor, dle<br />
recenzí prvních čtenářů je kniha silně<br />
návyková!<br />
Elísabet Benavent:<br />
Dokonalá pohádka<br />
Dokonalá pohádka se konečně dostává<br />
i na český trh! Než se však dostaneme<br />
k samotné knize, řekneme si pár slov<br />
k autorce. Rodačka z Valencie s magisterským<br />
titulem z komunikace a umění<br />
získala příznivce sérií Valeria, jíž se prodalo<br />
přes 120 000 výtisků a podle které<br />
byl natočen seriál. Dočká se stejného<br />
úspěchu také Dokonalá pohádka?<br />
Margot je dědičkou hotelového impéria,<br />
jež si u oltáře uvědomí, že muž po<br />
jejím boku rozhodně není ten, s kým by<br />
chtěla strávit zbytek života. Ze svatby<br />
uprchne do nočního klubu, kde se<br />
seznamuje s Davidem. Mužem, který<br />
(na rozdíl od ní) nemá vůbec nic. Nebo<br />
že by měl všechno, po čem Margot kdy<br />
toužila?<br />
Red, 499 Kč, vychází <strong>21</strong>. června<br />
Dokonalá pohádka čtenářům poskytuje,<br />
s lehkostí a humorem, novou<br />
perspektivu na spokojený život. Spolu<br />
s Margot a Davidem se budete zamýšlet<br />
nad pravidly, která nám podsouvá společnost,<br />
tlakem, jež na nás vyvíjí okolí<br />
i my sami a nad otázkou, co je to štěstí.<br />
Kniha je čtivá, vtáhne vás do děje a rozhodně<br />
v ní nenarazíte na nereálného<br />
hlavního hrdinu: kluka jako je David<br />
totiž potkáte na každém rohu. A právě<br />
kvůli autenticitě a naději na vlastní<br />
happy end má román obrovský<br />
potenciál k úspěchu.
Red, 449 Kč, vychází 14. června<br />
<strong>21</strong><br />
Bianca Iosivoni:<br />
Až ti budu nablízku<br />
Víte, co spojuje romány Strmý pád,<br />
Prudký vzlet nebo ikonické Půlnoční<br />
kroniky? Všechny pochází z dílny populární<br />
německé autorky Biancy Iosivoni.<br />
Až ti budu nablízku je druhým dílem<br />
série Ať se stane cokoliv. Vypráví příběh<br />
Teagan, která sní o studiu designu<br />
počítačových her a opuštění despotického<br />
otce, který jí plánuje každý<br />
krok. Aby si školu mohla dovolit, hraje<br />
po nocích on-line počítačové hry. Tak<br />
se seznamuje s Parkerem, gamerem<br />
a youtuberem, kterého neznámá dívka<br />
zaujme. Dělí je tisíce kilometrů, znají se<br />
jen z chatu a videoher. Přesto se mezi<br />
nimi vyvine silné pouto. Bohužel Teagan<br />
nemá s muži dobré zkušenosti a Parkerovi<br />
se teď nová láska vůbec nehodí.<br />
Srdci se však poručit nedá...<br />
Celá série Ať se stane cokoliv patří mezi<br />
nejlépe hodnocená díla autorky. Mohou<br />
za to zajímavé náměty? Kdo ví. Jedno<br />
je však jisté: v knize najdete pořádnou<br />
dávku humoru, plynulý a čtivý text a jak<br />
je pro Biancu Iosivoni typické, nechybí<br />
ani vážná témata. Dle jedné z recenzentek<br />
se dokonce jedná o nejlepší knihu<br />
žánru young adult!<br />
Sarah Hogle:<br />
S hlavou v oblacích<br />
Američanka Sarah Hogle má tři děti<br />
a ve volném čase sleduje bláznivé<br />
reality show a vymýšlí kanadské žertíky.<br />
Možná znáte její první román Pro sebe<br />
jako stvořeni, který se mezi českými<br />
čtenáři těší velké oblibě. A S hlavou<br />
v oblacích je, dle prvních ohlasů,<br />
ještě lepší! Malebné prostředí, skvěle<br />
vymyšlené dialogy a příběh, který vám<br />
způsobí motýlky v břiše. To jsou jen<br />
útržky některých z tisíců pozitivních<br />
komentářů, které u knihy zanechali čtenáři<br />
ze zámoří. Tak co, těšíte se na tuto<br />
slow-burn romantiku tak, jako my?<br />
Přemýšleli jste někdy, jaké by bylo všeho<br />
nechat a začít znovu na místě, kde vás<br />
nikdo nezná? Příležitost ke změně se<br />
naskytla hlavní hrdince knihy S hlavou<br />
v oblacích, Maybell. Ta po pratetě<br />
zdědila dům na venkově, do kterého se<br />
ihned rozhodne přestěhovat. Má to ale<br />
háček. Nejen, že dědictví je podmíněno<br />
nesmyslnými požadavky, také vyjde<br />
najevo, že dům je v rozkladu a Maybell<br />
není jeho jedinou majitelkou. A protivný<br />
spolumajitel Wesley má s domem úplně<br />
jiné plány než ona. Postupem času se<br />
ukazuje, že pod Wesleyho tvrdou (a také<br />
velmi přitažlivou) slupkou se skrývá<br />
někdo výjimečný. Někdo, do koho se<br />
Maybell možná začíná zamilovávat…<br />
Red, 399 Kč, vychází <strong>21</strong>. června
Vzpomínky na něj // Colleen Hooverová<br />
22<br />
RECENZE<br />
Po pěti letech ve vězení za tragickou<br />
nehodu se Kenna ocitá na svobodě.<br />
Vrací se do města, kde na ni ze všech<br />
zákoutí číhá minulost. Nic jiného, než<br />
doufat a vrátit se do dějiště jejího<br />
nejtemnějšího období jí ani nezbývá,<br />
pokud se chce poprvé setkat s malou<br />
dcerkou, která jí byla odebrána hned<br />
po porodu. Situace se nejeví vůbec příznivě,<br />
dosavadní rodiče Kenniny dcery<br />
se zuřivě brání jakémukoliv kontaktu.<br />
Odpuštění je v tomto případě nemožné,<br />
všechny příliš tíží, co se stalo. Jiskřička<br />
naděje přichází až spolu s přitažlivým<br />
barmanem Ledgerem. Právě on se stává<br />
Kenniným útočištěm a počáteční nenávist<br />
se přetavuje v blízkost. Je část její<br />
minulosti, přítomnosti a oba doufají, že<br />
i budoucnosti. Minulost se ale projevuje<br />
čím dál více viditelněji. Jestli se podaří<br />
matce navázat kontakt s vlastní dcerou<br />
a jestli získá odpuštění nejen od okolí,<br />
ale také sama od sebe, to zůstává tou<br />
nejpalčivější otázkou.<br />
Colleen Hooverová je autorkou knih,<br />
které se těší velké oblibě. Všeobecně<br />
známé je, že se často zabývá kontroverzními<br />
tématy. Ve Vzpomínkách na něj je<br />
nastíněný přístup společnosti k lidem se<br />
zápisem v trestním rejstříku, téma bránění<br />
matce kontaktu s dítětem, a hlavně<br />
vyrovnání se s tím co nás potkalo. Příběh<br />
vyprávěný ze strany Kenny a Ledgera<br />
je vynikající způsob, jak provázat dva<br />
zcela odlišné pohledy na věc, přičemž<br />
oběma rozumíte. Jako čtenář jsem<br />
měla dojem, že se musím klonit k té<br />
dobré straně, ale tady neexistuje strana<br />
špatná, a o to těžší je uvědomit si, že<br />
to nějak skončí. Čtivý a příjemný styl<br />
psaní provází celou knihou a doplňují ho<br />
oživující dopisy jemu, odkrývající střípky<br />
minulosti. Nebýt živě napsaných situací<br />
plných náročných emocí, byla by kniha<br />
společností na jeden večer. Rovnováhu<br />
udržuje romantická linka, která nezastiňuje<br />
hlavní děj, ale i přesto je dost<br />
výrazná a důležitá.<br />
Ikar, 399 Kč, již vyšlo<br />
Nejvýstižnější hodnocení je zcela prosté:<br />
budete trpět, ale náramně si to užijete.<br />
Kniha s přesahem nebo emocionální<br />
bomba – i tak se to dá říci a mě přesvědčilo,<br />
že má další četba bude opět od<br />
stejné autorky.<br />
Nela Vacková<br />
Pravda o cukru // Jessie Inchauspé<br />
Jota, 398 Kč, již vyšlo<br />
Máte často špatnou náladu, málo energie,<br />
vrásky, akné, nadváhu nebo i závažnější<br />
problémy jako je cukrovka druhého<br />
typu a kardiovaskulární problémy?<br />
Za spoustou, nejen těchto, zdravotních<br />
obtíží stojí cukr. Ať ho sníme v jakékoliv<br />
podobě, v těle nám pak koluje jako<br />
molekula glukózy. A když je její hladina<br />
příliš vysoká, nedělá nám to dobře. Jak<br />
je možné ji kontrolovat jen podle toho<br />
jak a co jíme? Autorka Jessie Inchauspé<br />
nám přináší deset snadných triků, jak<br />
mít svůj cukr pod kontrolou.<br />
Tato kniha mě na první pohled zaujala<br />
svou krásnou obálkou, na druhý svou<br />
anotací. Musím se však přiznat, že jsem<br />
se obávala, že to bude moc složité<br />
až lékařské. Přeci jenom je autorka<br />
biochemička a vědcům je někdy těžké<br />
porozumět. Ale bála jsem se zbytečně.<br />
Hned po pár stránkách jsem zjistila, že<br />
je to psáno lidsky, jednoduše, ale stále<br />
odborně. Text rozhodně pochopí každý,<br />
kdo se alespoň trošku zajímá o své<br />
zdraví.<br />
Není to knížka jen pro ty, kdo se snaží<br />
zhubnout, ale pro všechny, které trápí<br />
menší či větší zdravotní obtíže, a hlavně<br />
pro ty, kteří se chtějí cítit ve svém těle<br />
lépe.<br />
V knize najdeme tři části. V první nám<br />
autorka vysvětlí, co je to glukóza a jakou<br />
funkci má v našem těle. Ve druhé se<br />
dozvíme, jak glukóza a glukózová špička<br />
ovlivní naše zdraví a ve třetí najdeme<br />
deset kroků, jak glukózovou špičku<br />
ovlivnit.<br />
Právě těchto deset tipů nás dovede<br />
k pochopení, jak správně jíst a lépe se<br />
starat o své tělo. Vypište si je třeba na<br />
ledničku, ať je máte stále na očích.<br />
Jsou to všechno jednoduché návody,<br />
jak změnit své stravování. Zvládne je<br />
rozhodně každý a můžete si vybrat jen<br />
některé tipy, nebo je spolu různě kombinovat.<br />
Garantuji, že vás kniha nakopne<br />
a hned začnete dělat drobné změny,<br />
ať už v jídelníčku, nebo v pohledu na<br />
vaše jídlo.<br />
Nechybí tu ani konkrétní případy různých<br />
lidí, kterým tento návod pomohl<br />
v jejich zdravotních obtížích a také nám<br />
tu autorka připravila tipy na zdravé<br />
kombinace jídel.<br />
Zkuste se cítit zase lépe jen díky jídlu!<br />
Eva Francová
Útěk na venkov // Julie Caplinová<br />
Cosmopolis, 449 Kč, již vyšlo<br />
Ella se ve svých téměř třiceti letech na zahrnující pravidelné procházky s Tess.<br />
nějakou dobu přestěhuje z rušného Seznámí se také s Devonem, místním<br />
Londýna na venkov, kde hodlá hlídat veterinářem. První dojem naneštěstí<br />
dům své kmotřenky Magdy, která se není nejlepší ani na jedné straně, časem<br />
vypravila na oceánskou plavbu. Magda se ti dva ale spřátelí a najdou v tom<br />
však Elle spoustu věcí zatajila, jako například<br />
svou živelnou černou labradorku Vše záleží jedině na Elle. Rozhodne se<br />
druhém pochopení a jistou náklonnost.<br />
Tess, zároveň jí postupně posílá různé nadobro opustit Patrika? Přestane se<br />
balíčky se zvláštními vzkazy a zapojuje ji stydět za to, co ji naplňuje? Půjde si<br />
tak krůček po krůčku do vesnických aktivit,<br />
jako jsou kurzy tancování, aranžování vizemi někoho jiného?<br />
konečně za svými vlastními sny, a ne za<br />
květin apod.<br />
„Musíš udělat to, co je pro tebe správné,<br />
Od života na vesnici si Ella primárně i když to není snadné.“<br />
představovala klid na tvorbu dětských<br />
ilustrací s roztomilými myšáky, především<br />
se snaží přijít na to, co vlastně do má přímo v názvu slovo útěk, s její<br />
Přestože nový román Julie Caplinové<br />
budoucna chce, i proto jí pauza ve vtahu oblíbenou sérií Romantické útěky nemá<br />
s Patrikem, majitelem galerie, jen prospěje.<br />
Nakonec toho dostane mnohem zcela samostatným příběhem. A právě<br />
titul nic společného. Útěk na venkov je<br />
více, neobejde se to ale bez nějakých proto budou autorčini příznivci, kteří se<br />
těch peripetií.<br />
neubrání jistému srovnávání, mírně rozpačití<br />
z jeho obsahu, který je víceméně<br />
Sousedi jsou přátelští a milí, někdy až jiný pouze v tom, že zde nehraje prim<br />
moc. Ella si najde svou vlastní rutinu, kulinářství. Jinak se jedná o čistokrevnou<br />
romantiku, ta místy přesahuje i do<br />
náročnějších témat. Dále je zde pěkně<br />
vykreslený kontrast mezi městským<br />
a vesnickým životem.<br />
Suma sumárum čtenář dostává oddechovou<br />
knihu plnou psí lásky a ztřeštěnosti<br />
– Tess si zkrátka uzurpovala veškerou<br />
pozornost pro sebe –, skutečného<br />
přátelství bez přetvářky a romantického<br />
citu, který potřebuje chvilku, aby zapustil<br />
kořeny a mohl rozkvést.<br />
Dagmar Garciová<br />
23<br />
RECENZE<br />
Zvrácenost, s jakou sériový<br />
vrah zabíjí mladé dívky,<br />
nikdo nepamatuje.
24<br />
ROZHOVOR<br />
Jsem porodní<br />
bába knihy<br />
text: Jan David<br />
foto: Barbora Maršíček Votavová<br />
Objevuje nové české spisovatele, pomáhá jim dostat<br />
z jejich rukopisů to nejlepší. Stará se ale také o tituly<br />
zavedených autorů. „Stává se z nás tým, máme<br />
společný cíl,“ usmívá se Barbora Klimtová, redaktorka<br />
nakladatelství Paseka. Spolupracuje mimo jiné<br />
s psychoterapeutem Honzou Vojtkem nebo lékařem bez<br />
hranic Tomášem Šebkem, ale věnuje se i překladům.<br />
Ovlivníte výběr knihy, její budoucí<br />
tvář i obsah, ale zůstáváte tajemnou<br />
postavou v pozadí. Jste jakýsi kardinál<br />
Richelieu každé knihy, kterou v nakladatelství<br />
Paseka připravujete?<br />
Moje zaměstnání je trochu neviditelné,<br />
ale to je typická úloha redaktora. Je<br />
to sice podstatná práce, protože se<br />
starám, aby se z rukopisu stala kniha, ale<br />
zároveň se snažím zůstat co nejméně<br />
viditelná ve prospěch knihy a autora.<br />
Kardinál Richelieu nejsem, protože<br />
netahám vzadu za nitky. Říkám si<br />
porodní bába knihy.<br />
Vaše jméno je jedno ze dvou, která<br />
jsou uvedena na webu Paseky v kontaktech<br />
pro přijímání nových rukopisů…<br />
Ano, s kolegyní Lenkou Hennerovou<br />
se staráme hlavně o původní českou<br />
prózu. Je tedy logické, že nám dvěma<br />
chodí rukopisy od všech autorů se<br />
zájmem vydat něco v Pasece. Občas<br />
mám ale na starosti i překladovou<br />
beletrii, nejnověji například román<br />
U jezera od Davida Jamese Poissanta.<br />
Starám se také o non-fiction knížky,<br />
jako je třeba 111 míst v Brně, v Ostravě,<br />
v Praze, která musíte vidět. Moje práce<br />
je pestrá a mám velkou radost, že si<br />
v Pasece nedržíme jen zavedené autory<br />
a dáváme prostor debutantům – najít<br />
někoho nového, dát mu příležitost<br />
vstoupit do literárního světa.<br />
Před rozhovorem jsem doma nahlédnul<br />
do Prašiny od Vojtěcha Matochy<br />
a do Vzpomínek na úhoře od české<br />
autorky žijící v Japonsku, Anny Cima.<br />
Obě z Paseky. V druhé knize jsem vaše<br />
jméno vzadu v tiráži našel. Jaká na ní<br />
byla vaše práce?<br />
Spolupráce na každé knize je trochu<br />
jiná, zvláštní, a zrovna kniha Vzpomínky<br />
na úhoře byla v tomto ohledu ještě specifičtější.<br />
S českým autorem se běžně<br />
můžete sejít, což bylo v případě Anny<br />
a jejího života v Japonsku velmi omezené<br />
časoprostorem. Na debaty jsme<br />
měli pouze online meetingy, tak nevím,<br />
jestli je to zrovna typický příklad práce<br />
redaktora (smích).<br />
Rukopis tedy přijde většinou elektronicky,<br />
přečtete ho, zaujme vás, a co se<br />
děje dál?<br />
Nejprve musí v redakci zaznít, proč si<br />
myslím, že je dobré tuto knihu vydat,<br />
proč patří do edičního plánu. Pokud<br />
se pak jako nakladatelství pro rukopis<br />
rozhodneme, rozběhne se kolečko<br />
práce na textu. U každého se vždy<br />
snažím podpořit autorovu vizi. Společně<br />
hledáme cestu, na které se stávám<br />
průvodcem.<br />
Jak to vypadá?<br />
Snažíme se z rukopisu získat esenci,<br />
někam ho posunout. Nechci ale použít<br />
slovo „vylepšit“. Ten text už je dobrý,<br />
BARBORA KLIMTOVÁ (* 1985)<br />
Redaktorka nakladatelství<br />
Paseka, kde má od roku 2017<br />
na starosti přípravu zejména<br />
původních českých knih.<br />
Vystudovala český jazyk a literaturu<br />
na FF UK, nyní studuje<br />
historii. Pracovala v Ústavu pro<br />
jazyk český a v nakladatelství<br />
Plus. Mezi její redaktorské<br />
novinky patří tituly Karneval<br />
zvířat, U jezera, Ekstase, Co se<br />
stalo Veronice.<br />
proto jsme se pro něj jako nakladatelství<br />
rozhodli. Úkolem redaktora je – podle<br />
mě – najít, jak posunout kvality ještě dál,<br />
případně jak zvýraznit některá témata.<br />
Jsou autoři, kteří při odevzdávání rukopisu<br />
říkají – Nebyl jsem si jistý tímto hlasem,<br />
mohli bychom si na to dát pozor?<br />
Nebo se ptají, zda mi přijde v pořádku,<br />
že konkrétní postavu vedou určitým<br />
způsobem. Nedělá to každý, ale vždy se<br />
objevují vodítka, jak mám k redakční
práci přistupovat. To je asi to nejzajímavější.<br />
K textu si pak dělám poznámky,<br />
začneme si je vyměňovat s autorem.<br />
S Annou jsme si všechno vyměňovaly<br />
online, přes videa, přes maily. Jinak se<br />
samozřejmě s autory i setkávám.<br />
To může být zábavná část práce.<br />
Rozhodně, a je to důležité pro obě<br />
strany. Myslím, že se u toho tříbí náš<br />
vztah, ale i důvěra. Stává se z nás tým,<br />
máme společný cíl. Všechno vzniká<br />
v rámci interakce s autorem. Zároveň<br />
se rozbíhá systém práce na vizuálu,<br />
který netvořím, ale jsem za něj zodpovědná.<br />
K tomu pracuji na doprovodných<br />
textech, jako jsou anotace, medailony<br />
a podobně, které knize mohou pomoci,<br />
až vyjde. V tom je práce pokaždé stejná,<br />
ale zároveň pokaždé jiná.<br />
Na veletrhu Svět knihy Praha jste<br />
měla workshop, jak mají začínající<br />
spisovatelé zkontaktovat nakladatele,<br />
jak zaujmout… Už máte zaplněnou<br />
mailovou schránku novými rukopisy?<br />
To ne (smích). Workshop se ale povedl<br />
a mám radost, že mám příležitost<br />
ukázat, jak nakladatelství funguje. Pro<br />
mnohé začínající autory je to neznámá<br />
oblast, do které se ponoří posláním<br />
e-mailu. Když se vrátí odpověď na jejich<br />
rukopis, pak teprve mohou tento proces<br />
poznat. Jejich šanci na úspěch může<br />
zvýšit, když přijdou do začátku trochu<br />
připraveni, ačkoli všechno se naučit<br />
nedá. Mohu ale poskytnout nástroje,<br />
aby se zorientovali, než rukopis pošlou.<br />
koncipovaná jako text plus ilustrace.<br />
Postupem času se z ní ale stával velmi<br />
přirozeně komiks. Začínajícímu autorovi<br />
je třeba vysvětlit, že kniha se nevydá za<br />
pár měsíců. To bych lhala a neudělala<br />
svoji práci. Čas je velmi důležitá esence<br />
a spolu s péčí je to nejvíc, co mu nakladatel<br />
může dát.<br />
S jakými tématy nemám Paseku oslovovat?<br />
Kdybyste psal fantasy nebo young adult,<br />
tak asi nebudeme nejvhodnějším nakladatelem,<br />
protože tyto žánry neděláme.<br />
Máme svůj profil, který dodržujeme,<br />
takže nevydáváme ani současnou poezii.<br />
Na to jsou tu ale jiní, šikovní, specializovaní<br />
nakladatelé.<br />
Osobní pro vás byl vznik Motýlí knihy,<br />
kterou jste sama iniciovala. Proč?<br />
Redaktor české beletrie pracuje i tak, že<br />
si svoje náměty trochu hledá. Paseka je<br />
v tomto ohledu velmi otevřený prostor,<br />
máme možnost tady o nápadech mluvit,<br />
debatovat. Měla jsem pocit, že bych<br />
moc ráda složila hold kamarádce Olze<br />
Joklové, která měla nemoc motýlích<br />
křídel – za to, jaká byla osobnost. Začal<br />
se rodit nápad na knihu, zpočátku jsem<br />
si ani nebyla jistá, jestli to dopadne.<br />
Najednou jsem ale iniciovala vznik textu,<br />
oslovovala jsem autory, byla to práce<br />
trochu z druhého konce. Jako redaktor<br />
většinou dostanete do ruky rukopis, se<br />
kterým nějak pracujete. Máte hmotu,<br />
můžete ji přetvářet. Tady byl impuls<br />
opačný. Redaktor dával vzniknout<br />
hmotě. Motýlí kniha je skvělou ukázkou<br />
různorodosti práce na knihách. Držet ji<br />
potom v ruce byla velká radost.<br />
Kolik knížek ročně máte v hlavě?<br />
Počkat, musím to vzít čistě statisticky.<br />
Paseka vydává přibližně padesát knih<br />
ročně, do toho se musí vejít celé spektrum,<br />
kam patří i překladovky, non-fiction,<br />
komiks nebo dětská literatura.<br />
Čeští autoři z toho tvoří čtyři až pět knih<br />
za pololetí. To jsou knihy, kterým se<br />
reálně věnuji, a máme výhled, že brzy<br />
vyjdou. Do toho ale vstupují knížky na<br />
další roky, které jsou ve fázi posuzování<br />
nebo rozpracování. V jednu chvíli jich<br />
tedy je reálně mnohem víc. Hodně.<br />
Máte ještě čas a chuť číst si jen tak?<br />
Času je míň, ale chuť je pořád. Jinak<br />
bych svoji práci nemohla dělat. Musím<br />
být zvědavá, co se píše a vydává. Také se<br />
tím vzdělávám, abych nezakrněla. Teď<br />
si vybírám především historické knížky,<br />
protože paralelně s prací jsem začala<br />
studovat historii. Naposled jsem si<br />
četla ve Františku Krieglovi od Martina<br />
Gromana, to mě velmi bavilo.<br />
Vida, takže autoři historických témat<br />
mají psát vám?<br />
Jen ať píšou! Předám je ale kolegovi.<br />
Každý text musí dostat, co potřebuje,<br />
musí ho vidět ty správné oči.<br />
25<br />
Na co se začínající autoři ptají?<br />
Jestli se opravdu stává, že přijde do<br />
nakladatelství rukopis a my si ho vybereme.<br />
Děje se to. Je to třeba případ<br />
Jakuba Šponera, který mi poslal svoji<br />
velmi krátkou povídku asi před pěti lety.<br />
Zazářil autorským hlasem a stylem, ale<br />
věděla jsem, že knihu z toho neuděláme.<br />
Bylo toho málo. Začali jsme si<br />
psát, sešli jsme se, řekli si, co mě k textu<br />
napadá. Další tři roky jsme se bavili<br />
jenom o tom, jak by to mohlo fungovat.<br />
Mezitím rozepsal jinou věc, která teď<br />
vyšla jako Ekstase.<br />
To je dlouhá doba…<br />
Jsou knihy, o kterých se bavíme rok<br />
nebo dva. Delší dobu trvala třeba<br />
Naprostá šílenost – o mladé slečně<br />
překonávající úzkost skrze něco, co jí<br />
jde proti srsti. Ze začátku byla kniha
26<br />
RECENZE<br />
Alan Rickman: Deníky // Alan Rickman<br />
Když se v roce 1988, po letitých zkušenostech<br />
z „prken, která znamenají svět“, Rickmanova kolegyně, přítelkyně a fil-<br />
zápisky, přičemž předmluvu jim napsala<br />
objevil poprvé na plátnech kin ve filmu mová manželka z hitu Láska nebeská<br />
Smrtonosná past Alan Sidney Patrick Emma Thompson. Pojednává o letech<br />
Rickman coby německý terorista Hans mezi roky 1993 až 2016 a popisuje herce<br />
Gruber, bylo mu 42 let a bylo jasné, že přesně tak, jak si ho většina z nás pamatuje<br />
– prakticky bezskandálního gentle-<br />
tenhle charismatický londýnský rodák<br />
už jen tak nezapadne. Od té doby ztvárnil<br />
herec s nezaměnitelným hlasem který byl pro mnohé kolegy vzorem,<br />
mana s bravurním smyslem pro humor,<br />
desítky filmových a divadelních rolí. náročným učitelem a nezapomenutelným<br />
přítelem. Kniha končí hercovou<br />
Exceloval ve zpracování Rozumu a citu<br />
od Jane Austen, za zapamatování stojí smrtí v roce 2016, kdy ve svých 69 letech<br />
také „Boží hlas“ Metatron ze ztřeštěné podlehl rakovině slinivky břišní, s níž<br />
komedie Dogma nebo úlisný soudce v posledním roce života bojoval.<br />
Turpin z filmového muzikálu Sweeney<br />
Todd: Ďábelský holič z Fleet Street,<br />
Alan Rickman v knize vzpomíná nejen<br />
kde mu kontroval poněkud „vyšinutý na své filmové role nebo na to, jak<br />
kadeřník“ Johnny Depp. Patrně však je odmítal, aby se mohl věnovat své<br />
tou vůbec nejznámější fiktivní postavou,<br />
kterou ztvárnil, byl Severus Snape o jedinečné nahlédnutí do mysli muže,<br />
největší vášni, jíž bylo divadlo. Jedná se<br />
v příběhu o malém čaroději jménem který i po sedmi letech od svého skonu<br />
Harry Potter.<br />
patří mezi nejoblíbenější herce vůbec.<br />
Dozvídáme se, jak se připravoval na<br />
Kniha nenese název Alan Rickman: své role, jak náročná byla filmová režie,<br />
Deníky jen náhodou, skutečně se<br />
ale nahlížíme také do Rickmanova<br />
jedná o chronologicky řazené deníkové soukromí, mezi jeho přátele a rodinu.<br />
Universum, 549 Kč, již vyšlo<br />
Jako bonus uprostřed knihy čtenáři<br />
dostávají fotografie doplňující poutavé<br />
a mnohdy dojemné vyprávění. Ať už se<br />
při čtení budete usmívat, nebo plakat,<br />
zaručeně si knihu maximálně užijete.<br />
Pavel Polcar<br />
Jmenuji se Eva // Jana Mirovská<br />
Noxi, 449 Kč, již vyšlo<br />
Knih, v nichž je stěžejním námětem<br />
holocaust a život v koncentračních<br />
táborech, vychází v poslední době velké<br />
množství, což je dobře, protože nesmíme<br />
zapomínat. Ale ať už dáváte přednost<br />
fikci vystavěné na reálných základech, či<br />
autentické biografii, měli byste pečlivě<br />
vybírat. Ruku do ohně dám za aktuální<br />
novinku nakladatelství Noxi. Kniha<br />
Jmenuji se Eva je skutečným příběhem<br />
ženy, která přežila Osvětim a rozhodla<br />
se, že když jí byl darován život, využije ho<br />
naplno. Seznamte se s Evou Smolkovou-<br />
-Keulemansovou, jejíž vzpomínky v příběh<br />
přetavila Jana Mirovská.<br />
Evu, za svobodna Weilovou, poznáváme<br />
prostřednictvím empaticky napsaného<br />
počinu Jany Mirovské, která se s hlavní<br />
hrdinkou seznámila prostřednictvím své<br />
matky, známé spisovatelky Inny Rottové.<br />
Autorka je původní profesí houslistka<br />
a hudební pedagožka, přesto se Evina<br />
příběhu chopila s citem a čtenářům<br />
předkládá čtení, od něhož je těžké odtrhnout<br />
zrak i mysl, natolik je sugestivní<br />
a fascinující.<br />
Eva vyrůstala v milující, kulturně založené<br />
rodině. Chodila do divadla, četla<br />
knihy, prožívala bezstarostné dětství do<br />
doby, než propukla druhá světová válka.<br />
Dívka s rodiči skončila v koncentračním<br />
táboře a jako jediná přežila. Přese<br />
všechny útrapy šla dál a z života vytěžila<br />
maximum – vystudovala chemii, stala<br />
se průkopnicí plynové chromatografie,<br />
třikrát se vdala a ze všech těžkých chvil,<br />
jež jí osud postavil do cesty, vyšla s grácií<br />
a noblesou, houževnatá a odhodlaná žít.<br />
Jana Mirovská psala tuto knihu v době,<br />
kdy svět ochromil koronavirus, což se<br />
promítlo i v textu. Střídá dvě roviny – současnou,<br />
v té popisuje vznik knihy a celý<br />
tvůrčí proces, a historickou, která mapuje<br />
Evin fascinující život. Publikace obsahuje<br />
fotografie, vesměs černobílé. Tyto cenné<br />
dobové doplňky pomáhají dokreslit čtenářovy<br />
představy o Evě Smolkové-<br />
-Keulemansové. jako o vědkyni, partnerce<br />
i matce, která musela skloubit profesní<br />
a osobní život, což není jednoduché<br />
v žádné době.<br />
Empatický počin je psán čtivě, v některých<br />
momentech mile starosvětsky.<br />
Obsahuje přímou řeč, díky níž je sugestivní<br />
a nenudí. Způsob vyprávění zaujme<br />
i mladší čtenáře, jimž biografii Evy<br />
Smolkové-Keulemansové doporučuji<br />
jako doplněk k učivu o holocaustu.<br />
Knihu Jmenuji se Eva řadím mezi adepty<br />
na nejlepší knihy roku, ještě dlouho po<br />
přečtení zůstává díky lidskému přístupu<br />
autorky v paměti.<br />
Barbora Javorková
Když dva přátelé najdou obrovskou sumu peněz,<br />
vypadá to, že je čeká skvělá budoucnost.<br />
Netuší však, že ve skutečnosti prošli branami<br />
pekla – připravili totiž o kořist sadistického<br />
psychopata, který nikdy neodpouští. Vůbec<br />
první případ vyšetřovatelky Lucie Henebellové<br />
od hvězdného autora Francka Thillieze vám<br />
nedá spát. Stejně jako jeho série infarktových<br />
thrillerů, v nichž vystupuje i komisař Franck<br />
Sharko. Poznejte všechny temné stránky<br />
jednoho z nejprodávanějších francouzských<br />
spisovatelů současnosti!<br />
SKUTEČNÝ PŘÍBĚH<br />
ČESKOSLOVENSKÉHO<br />
HRDINY<br />
V dubnu 1944 se Rudolf Vrba zařadil mezi hrstku<br />
lidí, jimž se podařilo utéct z Osvětimi. Udělal to, aby<br />
odhalil pravdu o táboře smrti a varoval poslední Židy<br />
v Evropě před krutým osudem čekajícím na konci železniční<br />
trati. Rudolf Vrba propašoval ven vůbec první<br />
popis Osvětimi – a ten se dostal až k Franklinu Rooseveltovi,<br />
Winstonu Churchillovi nebo papeži. Strhující<br />
vyprávění od oceňovaného žurnalisty vás provede<br />
neuvěřitelným, a přece skutečným příběhem muže,<br />
který odhalil nejtemnější tajemství holocaustu.<br />
www.albatrosmedia.cz
Co se ti stalo? // Bruce D. Perry, Oprah Winfrey<br />
28<br />
RECENZE<br />
Portál, 499 Kč, již vyšlo<br />
Psychologické a terapeutické vody<br />
čím dál víc ovládá postmoderna. Ta<br />
svou pozornost obrací na budoucnost,<br />
výsledek, cíl, záměr. Je na čase přestat<br />
věnovat tolik pozornosti minulosti,<br />
vzpomínkám. Hlavu vzhůru, dívejme se<br />
vpřed! Ale...<br />
Na scénu vstupuje výrazná osobnost,<br />
kterou zná asi každý, dokonce i ten, kdo<br />
nemá televizi a nezajímá se o bulvár.<br />
Moderátorka, herečka, držitelka ceny<br />
Emmy. Oprah Winfrey. Diváky na celém<br />
světě si jednoznačně získala. Jak se<br />
zhostila role spoluautorky? Úspěch<br />
často ovlivní i okolí a lidé, se kterými<br />
spolupracujeme. Oprah vsadila na<br />
jistotu a šla do tandemu s americkým<br />
psychiatrem a neurologem Brucem<br />
D. Perrym. Ten se mimo jiné zabývá<br />
dětským duševním zdravím. Patří mezi<br />
přední odborníky v této oblasti a podílel<br />
se na uzdravování tisíce dětí.<br />
Věříte na zázraky? Celá kniha je totiž<br />
zázrakem už svým názvem: Co se ti<br />
stalo? Proč? Tak to nám na 304 stranách<br />
budou vysvětlovat Oprah a Bruce.<br />
A jak jinak než formou rozhovoru. Oprah<br />
je totiž královnou této formy získávání<br />
informací. Sama doplňuje výkladovou<br />
část doktora Perryho osobními zážitky,<br />
zkušenostmi, příběhy jiných osob.<br />
Slyšela a viděla neuvěřitelně pestrou<br />
a rozsáhlou mozaiku lidských osudů<br />
a životních křižovatek.<br />
Celá kniha se točí kolem traumat. Tušili<br />
jste, že o traumatu najdeme zmínku<br />
v Homérově spise už v roce 800 př. n. l.?<br />
Zranění, která nejdou jednoduše vydezinfikovat<br />
a zalepit náplastí s obrázkem.<br />
Pokud se nám podaří změnit perspektivu<br />
náhledu na sebe i ostatní, můžeme<br />
pochopit význam toho, co a jak děláme<br />
my i ti druzí. Skrze nápravu, odhalení<br />
a pochopení můžeme žít lépe a šťastně.<br />
Ačkoli čteme o násilí, zanedbání, týrání,<br />
z každé stránky doslova čiší neuvěřitelná<br />
energie, nadšení a snaha autorů přesvědčit<br />
čtenáře o tom, že každý „zakopaný<br />
kořen“ traumatu jde odstranit.<br />
K tomu může pomoci komunita, sdílení,<br />
blízkost a pečování o vztahy. V sounáležitosti<br />
a všímavosti lze nalézt obklad,<br />
pomoc a naději pro radostný den.<br />
Kniha se čte překvapivě lehce a svižně.<br />
Formát konverzačního rozhovoru dvou<br />
přátel dodává svěžest odborným vhledům<br />
Perryho o stresu, biologii a fyziologii<br />
mozku. Výsledkem je jakási demonstrace<br />
dalšího zázraku – tentokrát<br />
mozku. Ten je schopen se traumatickým<br />
zkušenostem přizpůsobit nebo se z nich<br />
v budoucnu uzdravit.<br />
Prožitky z dětství ovlivňují nejen biologii<br />
našeho mozku, ale i fungování po zbytek<br />
života. A my máme moc zabalit naše<br />
děti do lásky a empatie. Z této energie<br />
budou těžit na celé své životní cestě.<br />
Vztahy, rodina, přátelé. Na síti spřízněných<br />
duší lze vybudovat cestu ke spokojenějšímu<br />
životu. Díky této knize vznikne<br />
nová komunita. Nadšení čtenáři na<br />
celém světě zcela jistě posunou knihu<br />
na nejvyšší příčky bestsellerů. A tím<br />
vzniká naděje pro nás všechny. Budeme<br />
lepší verzí sebe samých?<br />
Teď by bylo na místě uvést, pro koho je<br />
kniha určena. Jaké publikum čtenářů by<br />
mohla zaujmout? Odpovím takto. Knihu<br />
ať nečte ten, koho se téma traumatu<br />
netýká. Přesto se i takový jedinec v této<br />
knize mnohému naučí.<br />
Upozornění: Kniha vnese nové kvality do<br />
vašeho života.<br />
Silvie Ulrichová<br />
PRAHA V MÉ KRVI<br />
Ve svých svěžích vzpomínkách se spisovatelka Jindra Tichá vrací k rodovým kořenům,<br />
líčí československou realitu padesátých a šedesátých let, kdy na Karlově univerzitě<br />
studovala a později přednášela historii a filozofii, popisuje svou cestu do anglického<br />
exilu na počátku husákovské normalizace i následující plavbu k protinožcům<br />
a úspěšnou univerzitní kariéru, kterou si vybudovala v novozélandském Dunedinu.<br />
Kniha Praha v mé krvi vychází jako 12. svazek Edice Echo.<br />
456 stran, 399 Kč<br />
eshop.echomedia.cz
text: Vavřinec Fiala<br />
Odeonku na<br />
dovolenku!<br />
Ačkoliv červnové vysoké teploty lákají především ke<br />
čtení nenáročných oddechovek, díky dlouhým večerům<br />
a pomalejšímu tempu může být léto naopak příležitostí<br />
sáhnout po něčem kvalitnějším. Po knize, jež ve vás<br />
zanechá dojem, který se nevyplaví s prvním ponořením<br />
do bazénu.<br />
Odeon, 359 Kč, vychází 16. června<br />
29<br />
PROMOTION<br />
Knihy z nakladatelství Odeon představují<br />
ideální kompromis – jsou výborně<br />
přeložené, čtivé, a navíc čtenářky a čtenáře<br />
vybízejí k zamyšlení. A na letošní<br />
léto Odeon připravil hned dvě literární<br />
lahůdky. Tak si je pojďme představit<br />
blíže!<br />
Celeste Ng: Naše<br />
ztracená srdce<br />
Jak málo i dnes stačí, aby se proti<br />
skupině obyvatel zvedla vlna nenávisti?<br />
Americká spisovatelka Celeste Ng si<br />
bere příklad nejen z období druhé<br />
světové války, kdy byli lidé japonského<br />
původu ve Spojených státech zavíráni<br />
do vězeňských táborů, ale i z nedávné<br />
pandemie covidu, kdy část veřejnosti<br />
hleděla na Asiaty jako na podezřelé<br />
šiřitele nákazy.<br />
Sama autorka má hongkongské kořeny,<br />
takže když po bestsellerech Ohníčky<br />
všude kolem a Vše, co jsme si nikdy<br />
neřekli hledala téma svého třetího<br />
románu, nemusela přemýšlet dlouho.<br />
Novinka Naše ztracená srdce se odehrává<br />
v dystopických Spojených státech<br />
zubožených vyčerpávající hospodářskou<br />
krizí. Kvůli světové dominanci Číny se<br />
v kdysi svobodných USA prosadily protičínské<br />
nálady, jež vedly k násilnému<br />
prosazování tradičních amerických<br />
hodnot. To v praxi znamená, že jsou<br />
z knihoven vyřazována díla autorů, kteří<br />
Odeon, 399 Kč, již vyšlo<br />
nejsou dostatečně „vlastenečtí“, a že jsou<br />
Američané čínského původu pod ostrým<br />
dozorem úřadů. Odpůrci těchto zákonů<br />
jsou tvrdě pronásledováni a jejich děti<br />
jsou posílány na převýchovu.<br />
Hlavním hrdinou knihy je dvanáctiletý<br />
chlapec, jehož matka – čínskoamerická<br />
spisovatelka – před třemi lety zmizela.<br />
Teď dostane záhadný vzkaz a rozhodne<br />
se ji najít. Na cestě využívá nejen tradiční<br />
čínské pohádky, které mu vyprávěla,<br />
když byl malý, ale i síť undergroundových<br />
knihovníků, kteří se před zraky úřadů<br />
skrývají…<br />
Při čtení si čtenáři možná vzpomenou<br />
na 451 stupňů Fahrenheita, ale v jádru<br />
je to příběh o mateřské lásce, která jako<br />
jediná může spasit svět ochromený strachem.<br />
Naše ztracená srdce se okamžitě<br />
umístily na žebříčku bestsellerů New<br />
York Times a dostalo se jim chvály i od<br />
tak rozdílných osobností jako jsou spisovatel<br />
Stephen King nebo herečka Reese<br />
Witherspoon.<br />
Julian Barnes:<br />
Elizabeth Finchová<br />
„Stála před námi bez poznámek, knih<br />
a sebemenší nervozity.“<br />
Tímto popisem začíná nejnovější román<br />
legendárního britského spisovatele<br />
Juliana Barnese. Řeč je samozřejmě<br />
o titulní hrdince Elizabeth Finchové,<br />
rázné, ale poněkud záhadné profesorce,<br />
se kterou hlavní hrdina, neúspěšný<br />
herec Neil, řadu let udržuje vztah oscilující<br />
mezi zamilovaností, přátelstvím<br />
a nebetyčnou úctou.<br />
Když Elizabeth Finchová zemře, zanechá<br />
mu nejen svou obsáhlou knihovnu, ale<br />
taky své osobní zápisky. A Neil, který má<br />
dojem, že v životě vlastně nic nedokázal,<br />
se rozhodne na základě toho, co ho<br />
naučila, a spisů z její pozůstalosti napsat<br />
esej o Julianu Apostatovi, posledním<br />
římském císaři, který věřil v římské bohy<br />
a ze všech sil bojoval proti nastupujícímu<br />
křesťanství.<br />
Pokud už jste někdy četli něco od<br />
Juliana Barnese (doporučujeme například<br />
Muže v červeném kabátě), zřejmě<br />
vás nepřekvapí, že část této knihy tvoří<br />
skutečná esej. A že sedmasedmdesátiletý<br />
velikán evropské literatury opět<br />
dokázal propojit historii se současností<br />
a odborný text s fikcí.<br />
Elizabeth Finchová je sice náročnější<br />
čtení než Naše ztracená srdce, ale čtenáři<br />
se odmění. Jisté je, že ať sáhnete po<br />
kterékoliv Odeonce, nebudete litovat!
30<br />
RECENZE<br />
Princ Harry:<br />
Náhradník<br />
Jednou z nejočekávanějších letošních knih je Náhradník<br />
(česky v překladu Jitky Jeníkové), autobiografie prince<br />
Harryho, druhorozeného syna současného britského<br />
krále, který se rozhodl pro život mimo královskou rodinu.<br />
Náhradník je Harryho zpověď, nebo spíš obhajoba. Popisuje<br />
v ní svou životní cestu, kterou vnímá dost odlišně od toho,<br />
jak ji vidí veřejnost i jeho nejbližší příbuzní, zejména otec,<br />
král Karel III. a bratr William, následník trůnu.<br />
Práh, 549 Kč, již vyšlo<br />
Je jisté, že Harry neprožil zrovna šťastné<br />
dětství. Od malička se vnímal jako<br />
náhradník, který „přišel na svět pro<br />
případ, že by se Willymu něco stalo, aby<br />
v případě nutnosti poskytl náhradní<br />
díly, třeba ledvinu“. Manželství jeho<br />
rodičů se nepovedlo, po rozvodu přišla<br />
tragická ztráta matky, princezny Diany,<br />
ze které se nikdy nevzpamatoval.<br />
Nedostalo se mu odborné pomoci a ani<br />
podpory ze strany rodiny. Následovalo<br />
mládí prožité v chlapeckých internátních<br />
školách a bouřlivé dospívání, kdy<br />
svými výstřelky plnil první stránky bulváru;<br />
alkoholem ani drogami se ostatně<br />
v knize příliš netají. Své přešlapy (nacistická<br />
uniforma na večírku, nahé fotky<br />
atd.) se sice snaží vysvětlovat černým<br />
humorem, nedostatkem akademických<br />
znalostí či jen prostým nedomýšlením<br />
důsledků svého chování, vychází z toho<br />
ale spíš jako rozmazlené dítě, které<br />
rychleji jedná než přemýšlí a které chce<br />
hlavně pobavit.<br />
Paradoxně Harrymu asi nejvíc vyhovovala<br />
vojenská kariéra – na jedné<br />
straně velká psychická i fyzická zátěž,<br />
řád, disciplína, na druhé straně pocit<br />
sounáležitosti s ostatními, hrdost na<br />
sebe i na svou vlast. Harry poprvé<br />
zažíval pocit, že je někde sám za sebe,<br />
že někam patří, že něco umí. Jako<br />
navigátor a pilot vrtulníku absolvoval<br />
dvě mise v Afghánistánu, v obou<br />
případech byl ale předčasně stažen po<br />
vyzrazení své přítomnosti, kdy se stal<br />
horkým cílem Tálibánu a rizikem pro své<br />
spolubojovníky.<br />
Po návratu domů se Harry propadl do<br />
svých nálad, a ač se snažil najít smysl<br />
v práci pro vojenské veterány, bylo to<br />
pro něj náročné. Poslední část knihy<br />
popisuje jeho seznámení s Američankou<br />
Meghan Markle, která mu do života přinesla<br />
něco nového – lásku, pochopení,<br />
přijetí. Jejich soužití s královskou rodinou<br />
se ale ukázalo jako velmi problematické<br />
a vedlo v konečném důsledku<br />
k vyvázání se z královských rolí a dramatickému<br />
odchodu z vlasti.<br />
Je pravda, že ač mnohý z nás podvědomě<br />
touží po životě globální celebrity<br />
(kdo by se nechtěl narodit jako princ<br />
či princezna?), ve skutečnosti to moc<br />
záviděníhodné není. Chtěli byste mít<br />
bodyguardy za zády na každém kroku?<br />
Přáli byste si žít v rodině, ve které se<br />
city a emoce neprojevují a kde vládnou<br />
pevná rigidní pravidla? Neděsilo by vás,<br />
že vaši rodinu dnem i nocí sledují paparazzi,<br />
kteří čekají na cokoliv, co by se<br />
dalo zveličit a zveřejnit? Možná si říkáte,<br />
že tohle k tomu všemu patří – chceš-li<br />
cestovat po světě a setkávat se s hvězdami,<br />
musíš to snášet. V případě britské<br />
královské rodiny se to ale očividně<br />
přehání a ne každý je tak silný, jako byla<br />
Alžběta II., aby to zvládl.<br />
Je zřejmé, že Harry si nese svá traumata,<br />
po své matce toho zdědil hodně,<br />
včetně přecitlivělosti a náročné povahy.<br />
Tahle poněkud bulvární kniha (některé<br />
detaily týkající se bratra a rodiny jsou<br />
už za hranou) ale ke stabilizaci jeho<br />
života těžko přispěje. Kniha se velmi<br />
dobře čte, zároveň má ale člověk pořád<br />
pocit, že naslouchá jen jedné straně,<br />
přičemž ten druhý pohled citelně<br />
chybí. Harry navíc dělá přesně to, co<br />
v knize tak odsuzuje – vydělává peníze<br />
vytahováním pikantností na veřejnost.<br />
Vzpomeňme na rozhovor s Oprah<br />
Winfrey, který vidělo 50 milionů diváků,<br />
nebo neméně úspěšnou sérii pro<br />
Netflix. I kniha láme rekordy – v den<br />
vydání se jí prodalo více než 1,4 milionu<br />
výtisků, čímž se stala nejrychleji<br />
prodávanou knihou literatury faktu<br />
všech dob.<br />
Britská královská rodina je dlouhodobým<br />
tahákem, její skandály se propírají<br />
po celém světě, takže je zajímavé<br />
přečíst si otevřenou zpověď jednoho<br />
z protagonistů. Jste-li fanouškem královské<br />
rodiny, pak máte knihu už určitě<br />
doma, pokud zatím váháte, věřte, že na<br />
léto to bude ideální čtení.<br />
Hana Kubíková
32<br />
AUDIOKNIHY<br />
S Owenem<br />
jsem se kolébal<br />
mezi nebem<br />
a zemí<br />
text: Petr Matoušek<br />
foto: Michaela Merglová<br />
Davida Novotného vnímáme už hezkou řádku let jako herecký<br />
ideál pro ztvárnění slastí i strastí otcovství. Pro jeho zrání<br />
znamenala mnohé Modlitba za Owena Meanyho, román<br />
Johna Irvinga, který miluje od mládí. A tak mu vydavatelství<br />
OneHotBook načtení slavné balady o přerodu chlapce v muže<br />
za pomoci zázračného přítele rádo svěřilo.<br />
Jak se vám četl dickensovsky rozmáchlý<br />
text, který má v tisku 600 stran mesiášů, má to slovo podezřelý pří-<br />
Protože se v historii vyrojilo už tolik<br />
hustopisu a v audiu přes 26 hodin? dech. Jaký druh spasitele ztělesňuje<br />
Je to darda. Pro vydavatele jsem sice Owen Meany?<br />
namlouval audioknihy To a Terror,<br />
Souhlasím s názorem, že nabízí paralelu<br />
ke Kristovi. Děj ale mockrát zdůraz-<br />
které měly delší stopáž, jenže tam jsme<br />
se o jednotlivé hlasy podělili. Ovšem<br />
ňuje, že Owen není samozvanec. Vyšší<br />
nejpozoruhodnější je – a na to jsem<br />
poslání mu bylo zjeveno někdy v deseti<br />
pořád skrytě pyšný –, že jsem si ten titul letech – tak jako Ježíšovi – a autor rozevlátě<br />
nahlíží, jak se mu s tím vědomím<br />
poprvé sám vybral. Autora mám docela<br />
načteného, řekl jsem si o tu roli a produkce<br />
mi vyšla vstříc. Bylo to milé gesto klukovi ční až nad hlavu, a stejně je<br />
žije. Zkoumá tíhu balvanu, který tomu<br />
a vykládám si ho tak, že se tím oceňuje jeho cesta životem nádherná. Když<br />
interpretova zkušenost, výdrž, stabilita. do ní zatáhne rodné maloměsto plné<br />
Cítil jsem, jak je mi ta kniha šitá na tělo, pokrytců, je legrace sledovat, jak v dané<br />
a věděl jsem, že se v ní nechám krásně situaci plavou.<br />
kolébat věcmi mezi nebem a zemí.<br />
Text si poradil typograficky, nicméně<br />
jak se jeho audioverze vyrovnala<br />
s faktem, že mrňous Owen je na svět<br />
nucen pištět a v písemném projevu<br />
křičet verzálkami?<br />
Od začátku bylo ve studiu jasné, že<br />
tohle se nemůže doříkávat. Literatura<br />
počítá s ohromnou představivostí – a tu<br />
nelze podkopnout. Navíc i náš mesiáš<br />
v průběhu let moudří, zamiluje se<br />
nebo nadává. Nebereme proto jeho<br />
projevy jako dogma a radši se houpáme<br />
v rytmu Irvingovy neokázalosti.<br />
Posluchače jenom jemně navádíme,<br />
OneHotBook, 26:41 / 597 Kč<br />
protože obrázek si nejradši udělá sám.<br />
Co do obliby u nás toto autorovo dílo<br />
o nezištném prorokovi předčí jak Svět<br />
podle Garpa, tak Pravidla moštárny.<br />
Proč zrovna v naší neznabožské kultuře?<br />
Platí to i pro mě. Nikdy jsem ho nevnímal<br />
jako podobenství o víře či zázraku<br />
– pokud se zázrakem nemyslí klukovské<br />
kamarádství až za hrob. Tahle kniha pro<br />
mě byla a vždycky bude o přátelství tak<br />
nerozlučném, že se vyrovná věrné lásce.<br />
Dojímala mě už tehdy a dojímá mě dál,<br />
stejně jako Remarque. I toho jsem kdysi<br />
hltal a nedávno jsem porovnával, nakolik<br />
se ten pocit po padesátce změní. Jasně,<br />
šli jsme každý jinudy a je to jiný – ale<br />
obojí je pořád dobrý. Nadčasový, zvlášť<br />
pro chlapy. Najdou tady odpovědi na<br />
řadu otázek o sobě, které se jim dlouho<br />
nedařilo rozlousknout, a přesto je to hledání<br />
vlídné. Příjemně hořkosladké.<br />
Z většiny Irvingových románů sálá<br />
vášeň pro řecko-římský zápas. S čím<br />
jste u něj zápasil vy?<br />
Nároky režiséra Michala Bureše jsou<br />
proslulé, i když tady se zápas odehrával<br />
spíš v mé domácí přípravě – musel<br />
jsem si vydupat prostor a nastřádat<br />
v sobě elán. Četba je pro mě z palety<br />
hereckých schopností asi to nejtěžší.<br />
Energie se při ní neobnovuje. Na jevišti<br />
můžu diváky rozbrečet nebo pobavit,<br />
což mě hned emočně dobije jako<br />
baterku, jenže s mikrofonem jsem tři<br />
hodiny sám. A když mi dojde maggi,<br />
vystrčí růžky vztek. Navíc jsem střihačovi<br />
sem tam zavařil pasážemi, které<br />
jsem namluvil přes knedlík v krku.<br />
S dojetím. Autenticitu v herectví stavím<br />
vysoko a bez ní to vlastně ani nedávám.<br />
Potřebuju se věcem dostat pod kůži<br />
a odžít si je.
33<br />
Taylor Jenkins Reid: Sedm manželů Evelyn Hugo<br />
Čtou: Valérie Zawadská, Tereza Dočkalová, Jakub Koudela<br />
Vychází v červnu 2023<br />
Začínající novinářku zaskočí nabídka stárnoucí hollywoodské hvězdy stranící<br />
se už léta veřejnosti: má sepsat její knižní biografii. Barvitý osud filmové divy<br />
vzbuzuje plno otázek, nicméně jedna mladou žurnalistku trápí víc než ostatní:<br />
Proč právě ona?<br />
AUDIOKNIHY<br />
Audioknižní tipy<br />
vydavatelství OneHotBook<br />
S. A. Cosby:<br />
Asfaltová pustina<br />
Čte: Jan Teplý<br />
Vychází v červnu 2023<br />
Bug se usadil s rodinou<br />
v malém městečku<br />
a snaží se poctivě<br />
protloukat životem.<br />
Jenže kšefty se nehrnou<br />
a splátky je potřeba<br />
posílat včas. Musí tak oprášit temnou minulost, s níž<br />
přísahal seknout… Čeká vás syrová noirová gangsterka<br />
s vůní krve a benzínu!<br />
Agatha Christie:<br />
Nástrahy<br />
zubařského křesla<br />
Čte: Lukáš Hlavica<br />
07:59 / 379 Kč<br />
Prvotřídní londýnský<br />
dentista Morley se zastřelil.<br />
Jaký měl důvod? Hercule<br />
Poirot, který u něj právě<br />
před chvílí absolvoval pravidelnou prohlídku, se<br />
záhadě podívá na zoubek. Zdánlivá sebevražda totiž<br />
asi nenabízí tak jednoznačné vysvětlení, jak by se<br />
napohled zdálo…<br />
Joachim B. Schmidt:<br />
Kalmann<br />
Čte: Jan Meduna<br />
10:01 / 369 Kč<br />
Roman Kulich:<br />
Devět křížů<br />
Čte: Kryštof Rímský<br />
Vychází v červnu 2023<br />
Kalmann Óðinsson ze skomírající islandské vesnice je rapl,<br />
co si hraje na šerifa. Když na zasněženém návrší objeví kaluž<br />
krve, je zaděláno na černou grotesku s detektivem, kterému<br />
to v makovici myslí prazvláštně. A přece budeme my i policie<br />
ještě čubrnět.<br />
U restaurace na 168. kilometru D1 se chmurně tyčí devatero<br />
křížů, jež připomínají masakr svatebčanů spáchaný zde<br />
roku 1540. Je to místo prokleté? Podtatranskou rodinku<br />
Fílekových, která si sem zajela na výlet, čeká takové<br />
odhalení, až se publiku zježí chlupy!
34<br />
UKÁZKA<br />
Do jakých hlubin vede<br />
ĎÁBLOVA<br />
CESTA?<br />
Pokud milujete Eriku Fosterovou od Roberta Bryndzy, pak budete zbožňovat i Kate<br />
Marshallovou, a pokud jste nikdy nečetli dechberoucí příběhy ani jedné z nich, ale<br />
máte rádi dobré, poctivé detektivky odehrávající se v klasickém britském prostředí,<br />
pak vás čeká neuvěřitelný čtenářský zážitek! Nejnovější přírůstek do řady bestsellerů<br />
nese název Ďáblova cesta a Kate Marshallová a Tristan Harper v něm řeší, co<br />
se před jedenácti lety stalo s malých chlapečkem na místě zvaném příznačně –<br />
ĎÁBLOVA CESTA.<br />
Cosmopolis, 459 Kč, již vyšlo<br />
Kate přešla blíž. Ve vzduchu cítila vlhkost a stěny rokle<br />
byly porostlé zeleným vlhkým mechem, který navzdory<br />
letnímu počasí ještě více umocňoval šero a ochlazoval<br />
vzduch.<br />
Tristan, stále rozkročený na mříži, vytáhl z kapsy účet<br />
a složil z něj malou papírovou vlaštovku. Rozmáchl se a vlaštovka<br />
se snesla dolů a přistála na stojaté vodě na okraji<br />
tůně. Tam se chvíli vznášela, než ji zachytil vířící proud.<br />
Sledovali, jak se otáčí proti směru hodinových ručiček stále<br />
rychleji, když ji voda táhla do středu. Nakonec se proměnila<br />
v rozmazanou šmouhu a zmizela v černé díře.<br />
Kate myslela na Charlieho. Kdyby se sám zatoulal až<br />
sem, mohl by přelézt mříž a spadnout do tůně? Sjel do<br />
jímky a už ho nikdy nikdo neviděl? V chladné tmavé rokli<br />
se zachvěla.<br />
„Prosím, slez dolů. Půjdeme.“ Když se Tristan dostal na<br />
pevnou půdu, začali stoupat zpátky po stezce. Cesta k řece<br />
se zdála zdlouhavější. Na místa, kde předtím vypadaly<br />
vějířovité lístky mechu a kapradí tak letně, nyní dopadal<br />
stín a Kate se několikrát zdálo, že letmo zahlédla pohyb,<br />
někoho nebo něčeho. Když došli na vrchol hladké skály,<br />
slunce už viselo nízko nad obzorem. Bylo za deset minut<br />
devět, takže už brzy zapadne.<br />
„Jakmile se setmí, musí to tady vypadat strašidelně,“<br />
Tristan nahlas vyslovil to, co si Kate myslela. Podívala se<br />
směrem, kde se řeka stáčela do rokle. Úzká pěšina na<br />
druhé straně řeky vedla dál k neproniknutelné hradbě<br />
houští a listí. Za ní se tyčily husté stromy.<br />
Vrátili se podél břehu řeky k autu, a než došli k Ďáblovým<br />
kamenům, slunce už zapadlo a Dartmoor se před<br />
nimi nořil do tmy. Měsíc připomínal bledý stříbřitý kotouč<br />
a na modročerné obloze se objevilo několik hvězd. Řeka<br />
teď zněla klidněji a přelévala se kolem nich jako černý<br />
inkoust. Kate se zachvěla. Ve dne vodu milovala, moře,<br />
jezera, řeky i potoky, ale otevřená voda ve tmě ji děsila.<br />
Ďáblovy kameny se ve slábnoucím světle zdály vyšší,<br />
jako obrovský mrakodrap bez oken, který sahal vysoko nad<br />
hvězdy. Kate si vybavila sci-fi filmy a na okamžik ji napadlo,<br />
jestli nejsou legendy pravdivé a jestli uvnitř nežijí podivná<br />
stvoření jako skřeti a elfové. To je problém nejhlubších<br />
vřesovišť – s vaší myslí si pohrávají různé pověsti. A v noci<br />
vás opouští racionalita.<br />
Po zatravněné ploše přešli k Tristanovu autu. Stejně<br />
jako kameny se teď za soumraku i starý dub zdál obrovský.<br />
„Jak tady někdo může chtít kempovat?“ zeptal se<br />
nechápavě Tristan. „Mě to tu zatraceně děsí.“<br />
„Jean s rodinou neměla peníze a bylo to zadarmo.“<br />
„Vážně věříš, že by se tady tříleté dítě v noci potulovalo<br />
samo? Já bych se bál vylézt ze stanu a jít se vyčůrat.“ Kate<br />
přikývla. Byla to dobrá připomínka.<br />
„Jean a Charlie spali ve stanu pod stromem. Joel<br />
a Becky si postavili svůj vedle auta na úpatí Ďáblových<br />
kamenů, což není až tak daleko.“<br />
Vytáhla telefon a našla Jeaniny fotky. Tristan přešel k ní,<br />
aby viděl na displej. Jeden snímek byl pořízený z podobného<br />
úhlu, v jakém stáli. Malý, zelený, kopulovitý stan pod<br />
dubem a blíž k fotoaparátu, vedle kamenné mohyly, stejný<br />
stan v modré barvě. A kousek dál zaparkované Joelovo<br />
auto.<br />
Kate odhadovala, že travnatá plocha mezi stromem<br />
a kameny je dvacet metrů široká. Byla už skoro tma a na<br />
obloze zářily hvězdy. Měsíc vrhal na úsek země mezi skálou<br />
a stromem bledou záři.<br />
„Charlie se mohl ke stanu svých rodičů dostat snadno,“<br />
usoudila Kate.<br />
Došli ke stromu. Trvalo to asi dvacet vteřin. Rozložité<br />
větve starého dubu, sukovité, zkroucené a holé, se jakoby<br />
pohybovaly, aby je obklopily.<br />
„Připadá mi to trochu strašidelné.“ Kate se podívala do<br />
koruny.<br />
„A to jsme spolu. Nemyslím si, že by se tříletému dítěti<br />
chtělo uprostřed noci přecházet přes tohle krátké prostranství,<br />
natož jít až dolů k řece.“ V tichu zaskřípaly a zavrzaly<br />
větve a v dálce zahoukala sova.
Masové kuličky<br />
se šlehačkou<br />
Nahlédněte pod pokličku práce ve velkém obchodním řetězci, kde se mezi zaměstnanci<br />
vytváří síť nejrůznějších vztahů. Do tohoto labyrintu plného emocí se dostane<br />
i Martina, hlavní hrdinka románu lehce okořeněného humorem. A kdo nakonec prohraje<br />
sázku a bude muset sníst oněch padesát masových kuliček se šlehačkou?<br />
Cosmopolis, 399 Kč, již vyšlo<br />
35<br />
UKÁZKA<br />
MARTINA – PRVNÍ DNY<br />
Martina se těšila. Takové to nervózní těšení, okořeněné<br />
nejistotou. Potřebovala už mezi lidi, doma jí bylo smutno.<br />
Také potřebovala naskočit do procesu, aby její život dostal<br />
řád a sociální jistotu. Chtě nechtě ji pronásledovaly palčivé<br />
otázky typu: Co když to nebude zvládat? Co když nezapadne<br />
do kolektivu? Co když ji zase rozbolí kyčel jako tenkrát,<br />
kdy marodila skoro několik měsíců? Ne, musí už začít,<br />
aby zjistila co a jak. Nejistota byla nepříjemná.<br />
Na vrátnici přistoupila k pultu ochranky. „Dobrý den, já<br />
jsem tu nová. Jdu…“<br />
„První den, co? Oni si pro vás přijdou. Zapište se do<br />
sešitu a dostanete návštěvnickou kartu,“ nenechal ji domluvit<br />
muž v uniformě externí bezpečnostní firmy MD2.<br />
Martina už tento proces znala z pohovorů, přesto začala<br />
vyplňovat kolonky sešitu trochu nervózně. Začala dobou<br />
příchodu a jménem.<br />
„Do tohodle ne, doboha!“ zabrzdil jí člen ochranky otráveně.<br />
Ba skoro nasupeně. Srostlé obočí se zlostně vydulo.<br />
Významné vrtění hlavou. „Se mi snad zdá, kurňa. Tohle<br />
je sešit na to, když chcete scanner, přece! Copak, kurňa,<br />
nevidíte tady tohle políčko? Název scanneru! Takže jde<br />
o scannery přece!“ Pošoupl před ní druhý sešit. „Tenhle je<br />
pro návštěvy, přece! Kurňa!“<br />
Martina se kousla do rtu. Tohle není vítací typ.<br />
Významně poklepal prsty na ten správný sešit. Všimla,<br />
si že je má obrostlé černými chlupy. Huňáč, no. A to jeho<br />
kurňa vyjadřování… ten Špačkovu etiketu asi nemá pod<br />
polštářem.<br />
„Karle, jak to může vědět? Je nová!“ ozvalo se z ve dlejší<br />
místnosti, kde seděl další člen ochranky u monitorů.<br />
Dotyčný se zjevil mezi futry. Rozložitá postava, nos jako červená<br />
bambule. Stačila by paruka, trochu nabílit tváře a hned<br />
by z něho byl prvotřídní cirkusový klaun. Hopsa hejsa. Tvářil<br />
se vlídně. Martina to přijala s povděkem. Uvolnila se.<br />
„Paní, z něho si nic nedělejte. Tady Karel štěká, ale<br />
nekouše,“ řekl s úsměvem, potom pohlédl na kolegu<br />
a ušklíbl se. „Jako z toho pořadu Chcete mě? Teda jeho by<br />
asi nikdo nechtěl. Dobrovolně. Možný ani za prachy ne.“<br />
„Jdi někam!“ Dotyčný se ale pořád tvářil jako klystýr.<br />
„Teď to budu muset začárat. Jak to vypadá? Blbě to vypadá,“<br />
hudral, když začáral políčka nervózními prudkými tahy sem<br />
tam, které protrhly stránku. „Do prdele.“
36<br />
TIP REDAKCE<br />
Julia Schwarzová,<br />
Florian Kessler<br />
PANTEON LITERÁRNÍCH DETEKTIVŮ SOUČASNOSTI – 18<br />
Forenzní vyšetřovatelka a kriminální komisař, aneb trocha té nefalšované patologie,<br />
potemnělého pitevního sálu, pachu formaldehydu a mrtvol skrývajících tajemství své<br />
násilné smrti. Navíc z prostředí pro knižní detektivku méně obvyklého – z německého<br />
Kolína nad Rýnem.<br />
nevybočují z obvyklého rámce – zjednotext:<br />
Jiří Popiolek<br />
foto: Irene Zandel<br />
Anglosaská detektivka má svou tradici<br />
sahající hluboko do devatenáctého<br />
století. Severská detektivka se v posledních<br />
letech prohnala knihovničkami<br />
jako tsunami a převálcovala prakticky<br />
celou konkurenci. A konzervativnější<br />
francouzská detektivka stále vzpomíná<br />
na svého Belgičanem vytvořeného<br />
Julese Maigreta. Jenže co detektivka<br />
německá? Volker Kutscher pořádá<br />
zajímavé výlety do dob nástupu Adolfa<br />
Hitlera. A kdybych měl jmenovat jednoho<br />
současného autora, nenapadá mě<br />
nikdo lepší než Catherine Shepherdová.<br />
Něco o Julii<br />
a Florianovi<br />
Soudní lékařka Julia Schwarzová je<br />
mladá, hezká tmavovláska, která si své<br />
povolání zvolila především kvůli temné<br />
skvrně hyzdící její minulost. Mladšího<br />
bratra Michaela jí kdysi zneužil a zabil<br />
neznámý vrah. Julia nechce, aby kdokoli<br />
další zažíval to, co musela od té doby<br />
zažívat ona – vždyť její rodiče, především<br />
matka, se ani po patnácti letech<br />
se synovou smrtí nesmířili a každý rok<br />
pořádají jeho narozeninové oslavy.<br />
A tak se mladá patoložka se zvědavostí<br />
sobě vlastní pouští mnohdy na vlastní<br />
pěst a tvrdohlavě po stopách vrahů –<br />
a i když má skvěle vyvinutý instinkt,<br />
který ji nezřídka pošle správným směrem,<br />
komplikuje tím život kriminálnímu<br />
komisaři Florianu Kesslerovi, člověku,<br />
jenž by vraždy měl řešit se svým týmem,<br />
a ne s neřízenou střelou jménem Julia.<br />
Nezadaný sportovec se slabostí pro<br />
blondýny Florian však má slabost tak<br />
trochu i pro Julii (jakkoli to hlavně<br />
zpočátku nemá s hlubšími city nic společného)<br />
a dobře si uvědomuje, že její<br />
nápady mu mohou být užitečné. Vzniká<br />
tak dvojice vyšetřovatelů, která se skvěle<br />
doplňuje a v níž to postupujícím časem<br />
čím dál víc jiskří – a to i přes překážky<br />
kupříkladu v podobě bývalého Juliina<br />
přítele.<br />
Na stopě sériovým<br />
vrahům<br />
Případy, které Julia a Florian řeší, nijak<br />
dušeně řečeno se zde ocitáme na stopě<br />
sériových vrahů se zálibou v bizarnostech.<br />
A tak zkoumáme mayské rituály<br />
doprovázené podivným tetováním, dívky<br />
uvězněné v ledových sochách nebo<br />
mrtvoly naaranžované jako školačky<br />
v šatech, s copy – a se šípem v srdci.<br />
Jenže na rozdíl od temnějších severských<br />
depresí je všechno pojato tradičněji,<br />
svižněji, víc k věci samotné, bez zbytečného<br />
utápění se v rozervaném nitru,<br />
bez závislosti na jakýchkoli psychotropních<br />
látkách nebo alkoholu, a tudíž bez<br />
fatálních následků na psychice a vlastně<br />
i na těle obou hlavních hrdinů (a to<br />
i přesto, že Julia svou potřebou bezhlavě<br />
se vrhat do jakéhokoli nebezpečí přímo<br />
vybízí k tomu, aby se jí něco nehezkého<br />
stalo).
37<br />
SÉRIE<br />
JULIA<br />
SCHWARZOVÁ<br />
A FLORIAN<br />
KESSLER<br />
Vražda na blatech<br />
(orig. 2016)<br />
Vražda bez soucitu<br />
(2017)<br />
Vražda v ledu<br />
(2018)<br />
Vražda<br />
s nápovědou (2019)<br />
Vražda na hřišti<br />
(2020)<br />
Jistě, vztah obou sympatických hrdinů<br />
doznává jakéhosi vývoje, dle předpokladů<br />
dojde i na odhalení Michaelova<br />
zvráceného vraha. Ale přesto je pořád<br />
v centru dění samotné detektivní<br />
pátrání – zde okořeněné častějšími<br />
návštěvami na pitevně, než je v knižním<br />
světě tohoto žánru běžné (neberu<br />
v potaz televizní seriály využívající toto<br />
prostředí mnohem důkladněji).<br />
Romány o Julii a Florianovi jsou tedy<br />
především tradiční detektivky bez<br />
potoků krve a přehnaného násilí, které<br />
svou civilností a častým důrazem na<br />
rutinní práci vyšetřovatelů dávají v tom<br />
nejlepším slova smyslu vzpomenout –<br />
abych zůstal v televizním prostředí – na<br />
nejkvalitnější epizody známého německého<br />
kriminálního seriálu Místo činu.<br />
Oddechové, ale<br />
kvalitní<br />
Catherine Shepherdová píše své<br />
příběhy jednoduchým, přímočarým<br />
jazykem a vypráví jak z pozice obou<br />
hlavních postav, tak z pohledu vraha,<br />
případně některé z jeho obětí. Tím<br />
pádem je čtenář do děje vtažen o to<br />
intenzivněji, protože ví, co se na vyšetřovatele<br />
chystá – a vnímá, jak málo času<br />
jim zbývá k tomu, aby zasáhli a nedošlo<br />
k další vraždě.<br />
Dynamice textu ne příliš dlouhých<br />
románů dopomáhají i krátké kapitoly,<br />
svižné dialogy – a nekomplikované,<br />
i když zcela logické zápletky, u nichž se<br />
zajímavě střídá způsob toho, jak a kdy<br />
dochází k odhalení identity vraha.<br />
A když se k tomu přidá i spousta pozoruhodných<br />
„vedlejších“ postav, které<br />
jsou Julii a Florianovi těmi nejlepšími<br />
nahrávači (v čele s Juliinovu finskou<br />
asistentkou Lenjou, jež se do děje<br />
zapojí v pozdějších dílech), nezbývá než<br />
dodat, že série „kolínských“ detektivek<br />
je příjemnou, ale zároveň kvalitní<br />
oddechovou četbou, která se směle<br />
může řadit po bok svých proslulejších<br />
kolegů.<br />
CATHERINE SHEPHERD<br />
(* 1972)<br />
Pseudonym německé spisovatelky,<br />
která se narodila v roce 1972. Po<br />
maturitě začala studovat ekonomii<br />
a poté několik let pracovala pro<br />
velkou německou banku. Vlastní<br />
texty začala psát už na základní<br />
škole a později se k této své vášni<br />
vrátila. První detektivku vydala<br />
v dubnu 2012, brzy následovaly<br />
další kriminální romány a všechny<br />
se umístily na nejvyšších pozicích<br />
žebříčků Amazonu.<br />
V listopadu 2015 začala publikovat<br />
sérii s hlavní postavou berlínské<br />
vyšetřovatelky Laury Kernové<br />
a o rok později vydala knihu Vražda<br />
na blatech, úvodní svazek série<br />
kriminálních příběhů s patoložkou<br />
Julií Schwarzovou. Patří k nejprodávanějším<br />
německým autorkám<br />
thrillerů a kriminálních románů. Má<br />
na kontě přes dva miliony prodaných<br />
knih.
Text: Hana Wielgusová<br />
38<br />
PROMOTION<br />
TOP thrillery<br />
plné otázek<br />
a děsivých odpovědí<br />
Čtení je jedním z nejlepších způsobů, jak si odpočinout, odreagovat se, a přitom<br />
v pohodlí svého domova prožít napínavý příběh někoho jiného. Také milujete, když<br />
vás děj zcela pohltí a strachy nemůžete téměř ani dýchat? Kterou knihu si ale vybrat?<br />
Pokud se rádi bojíte, ale detektivky jsou pro vás málo a horory zase příliš, pak je nejlepší<br />
volbou thriller. Hrůzy má v sobě tak akorát a už svým názvem zaručuje, že budete<br />
napnutí jako struna.<br />
Dovolte, abychom vám nyní představili<br />
dva thrillery, u kterých se nudit rozhodně<br />
nebudete. Vycházejí totiž pod<br />
značkou Vendeta, která je odměnou<br />
pro všechny fanoušky těch nejlepších<br />
příběhů v žánru thrilleru.<br />
Napínavý thriller a současný New York<br />
Times, USA Today a Publishers Weekly<br />
bestseller od americké autorky Heather<br />
Gudenkauf, Noční host, vás uprostřed<br />
běsnící sněhové bouře zavede<br />
na osamocenou farmu. Najdete zde<br />
spisovatelku true crime příběhů, Wylie<br />
Larkovou, která se sem odebrala, aby<br />
v klidu dopsala svou novou knihu. Že<br />
venku zuří vánice jí vůbec nevadí, právě<br />
naopak! Je to dokonalá atmosféra –<br />
praskající oheň v krbu vydává útulné<br />
teplo a všude kolem vládne blahodárné<br />
ticho. Wylie ovšem zatím netuší, že tu<br />
před desítkami let byli chladnokrevně<br />
zavražděni tři lidé a beze stopy odsud<br />
zmizela dívka. Sněhová bouře sílí a s ní<br />
i tajemství zakletá ve zdech domu. Wylie<br />
Larková je v něm uvězněna se svou<br />
vlastní minulostí – dokud se za dveřmi<br />
znenadání neobjeví malé dítě. A s ním<br />
otázky, na které je třeba najít odpovědi.<br />
Věřte, že napětí se bude dát krájet.<br />
Vendeta, 399 Kč, vychází <strong>21</strong>. června<br />
Známá britská autorka mysteriózních<br />
románů, Lucy Foley, nyní přichází<br />
s novým thrillerem Byt v Paříži. Jess<br />
ztratila práci a je v zoufalé situaci. Odjede<br />
za svým bratrem Benem do Paříže, aby<br />
v jeho přepychovém bytě dočasně našla<br />
útočiště. Když k němu však dorazí, zjistí,<br />
že po něm není ani stopa. V domě navíc<br />
bydlí podivní lidé. Jess cítí, že zde není<br />
vítána a o bratrovi jako kdyby nikdo<br />
nic nevěděl. Je to ale opravdu tak?<br />
Sousedé jsou tajemní, něco určitě<br />
vědí, a přesto mlčí. Co skrývají? Napětí<br />
sílí a Jess si klade otázku – žije Ben<br />
ještě vůbec? Autorčino umění popsat<br />
postavy, prostředí a atmosféru je<br />
pověstné a vy si budete připadat, jako<br />
kdybyste tam sami byli.<br />
Vendeta, 399 Kč, vychází 14. června
Když přišlo zlo<br />
// Ivar Leon Menger<br />
Hluboko v lesích opuštěného jezerního<br />
ostrova žije šestnáctiletá Juno v úplné izolaci<br />
od okolního světa. Společnost jí dělají jen<br />
rodiče a malý bratr Boy. Žijí v zaběhnutém<br />
rytmu – rybaření, vaření a hraní her. A přesto<br />
žijí v neustálém strachu. Neboť na druhé<br />
straně jezera číhá zlo. Ale díky jasným pravidlům<br />
jsou tu v bezpečí. Prozatím...<br />
Knižní<br />
tipy<br />
39<br />
KNIŽNÍ TIPY<br />
Metafora, 359 Kč, již vyšlo<br />
V červnu je třeba přichystat se řádně na<br />
dovolenou – tedy v první řadě nepodcenit<br />
skvělou knihu na pláž u moře nebo u rybníka či<br />
na zahradní houpačku – která to bude?<br />
ROMANTICKÁ DETEKTIVKA<br />
z dob, kdy to Němcová s Havlíčkem zabili<br />
Odvoz pro Sáru<br />
// S. C. Lalli<br />
Po rušném večeru v baru si dvě dívky objednaly<br />
odvoz, jen jedna se však dostala domů živá. Byla<br />
tím pravým cílem vraha? Nebo jen nasedla do<br />
špatného auta? A proč<br />
by někdo chtěl, aby<br />
jedna z nich zemřela?<br />
Thriller s napínavou<br />
detektivní zápletkou,<br />
v němž selhává<br />
policejní vyšetřování<br />
a pachatele musí najít<br />
studentka práv Sára.<br />
Dřív, než zabije i ji.<br />
Cosmopolis, 399 Kč,<br />
již vyšlo<br />
Byl jiný než ostatní děti<br />
// Michal Vaněček<br />
Vraťte se do časů, kdy byl Neruda ještě kluk, Světlá neměla<br />
zábrany, Němcová toužila po lásce a Havlíčkova drzost hýbala<br />
dobou. Hranice mezi skutečností a fikcí neexistují. Ožijí před vámi<br />
nejen čeští spisovatelé, ale i postavy z jejich románů. Hrdinové<br />
chodí temnými pražskými uličkami, kterých jste si možná nikdy<br />
nevšimli. Mluví ve větách, které už jste možná četli, ale přikládali<br />
jste jim zcela jiný význam. Čeká vás nejzáhadnější detektivní<br />
výzva české literární historie. Odhalíte, co je pravda a co ne?<br />
www.albatrosmedia.cz<br />
Mojmír Řehák je zkrátka jiný než ostatní. Jako dítě<br />
ho amazonský šaman tři měsíce proléval čarodějným<br />
dryákem. Obdařen mystickými schopnostmi<br />
dokáže vnímat svět v širších souvislostech. Jak<br />
tento talent využije ve<br />
službách CIA v divokých<br />
devadesátkách<br />
v Česku? A dokáže<br />
nakonec zodpovědět<br />
i jednu z nejstarších<br />
otázek lidstva – co je<br />
vlastně Bůh?<br />
Cosmopolis, 399 Kč,<br />
již vyšlo
text: Vavřinec Fiala<br />
40<br />
PROMOTION<br />
Pratchett by byl<br />
nadšený<br />
O spoustě knih se mluví v nadšených superlativech.<br />
Legendy a latéčka od Travise Baldreeho jsou ovšem<br />
přesně tak hřejivé, vtipné a milé, jak se všude píše.<br />
A díky tomu, že pohodové čtení čas od času ocení úplně<br />
každý, tenhle fenomén doporučujeme i těm, kdo fantasy<br />
obvykle nevyhledávají!<br />
Během hlubokého lockdownu na podzim<br />
20<strong>21</strong> si Travis Baldree sedl k počítači<br />
a v rámci výzvy se rozhodl napsat příběh,<br />
který by převrátil naruby všechna<br />
klišé žánru fantasy. Knihu se mu podařilo<br />
napsat poměrně rychle, ale příběh<br />
byl natolik svérázný, že se nenašel žádný<br />
nakladatel, který by rukopis vydal.<br />
Autor se proto rozhodl vydat příběh<br />
sám. Pak se stalo něco kouzelného (dalo<br />
by se skoro říct fantastického!). Přes<br />
sociální sítě se rozšířilo, jak výjimečná<br />
kniha to je. A protože v těch pandemických<br />
měsících lidé potřebovali něco<br />
hřejivého, milého a vyloženě oddechového,<br />
tak si autora všimlo skutečné<br />
nakladatelství.<br />
Kniha vyšla znovu a stala se prakticky<br />
přes noc globálním bestsellerem.<br />
Někteří ji přirovnali k oblíbenému<br />
Terrymu Pratchettovi a v něčem se<br />
to srovnání skutečně nabízí. Legendy<br />
a latéčka sice nejsou taková vtipná<br />
komedie, s Pratchettovými knihami<br />
nicméně mají společný optimistický<br />
nádech a svérázné postavy.<br />
Hlavní hrdinkou příběhu je orkyně Viv,<br />
kterou už boje a výpravy za poklady<br />
poněkud unavují, a tak se rozhodne otočit<br />
list a splnit si sen – otevřít kavárnu!<br />
To se záhy ukáže být možná ještě větší<br />
výzvou než lecjaká příšera, protože ačkoliv<br />
obyvatelé tohoto fantasy světa znají<br />
stovky lektvarů a elixírů, o kávě slyšel<br />
málokdo. Viv navíc potřebuje sehnat<br />
tým lidí, kteří by jí s jejím ambiciózním<br />
plánem pomohli – a vzhledem k tomu,<br />
že celý život řešila problémy mečem,<br />
se musí rychle naučit používat i jiné<br />
zbraně.<br />
Legendy a latéčka jsou knižní obdoba<br />
skořicového šneka, voňavého doušku<br />
kávy nebo příjemného večera pod<br />
dekou. Prostě čehokoliv, co přináší<br />
radost a potěšení. Příběh na první<br />
pohled jednoduchý, ale přitom tak<br />
roztomilý, že i těm, kdo fantasy nečtou,<br />
ukáže, jak rozmanitý (a zábavný) tenhle<br />
žánr může být.<br />
Když Viv a její přátelé starou stodolu předělávají<br />
v útulnou kavárnu, připomene<br />
vám to takové ty reality shows, kdy se<br />
z oprýskané špeluňky stává luxusní byt.<br />
Nechybí samozřejmě ani špetka romantického<br />
jiskření, ale mnohem důležitější<br />
jsou tady jiné vztahy – přátelské a sousedské.<br />
Legendy a latéčka totiž v jádru<br />
nesou poselství, že domov není jedno<br />
konkrétní místo, nýbrž lidé, za kterými<br />
se vždycky rádi vracíte. A že lidé (i orci)<br />
jsou pod slupkou většinou dobráci.<br />
Nikdo samozřejmě nedokáže říct, co by<br />
na knihu řekl zesnulý Terry Pratchett,<br />
tvůrce legendární Zeměplochy, v jehož<br />
příbězích se také fantasy prolíná<br />
s humorem. Nicméně když se v příběhu<br />
objeví mág, v jehož okolí čas funguje<br />
trochu jinak, než je obvyklé, nebo když<br />
se kavárnice pokouší zákazníkům nabízet<br />
kávu a pamlsky z našeho světa, neje-<br />
den čtenář si představí, jak se Pratchett<br />
na svém obláčku spokojeně uculuje.<br />
Mám podezření, že autor příběh začal<br />
psát jako lehkou parodii, ale ty skvělé<br />
postavy a lákavý svět, který vybudoval,<br />
ho brzy pohltily natolik, že se do psaní<br />
ponořil naplno a vložil do toho srdíčko.<br />
Při čtení je totiž vidět, že se mu ten svět<br />
nechtělo opouštět. A čtenáři to mají<br />
stejně!<br />
Na sociálních sítích se krátce po vydání<br />
začaly šířit idylické obrázky Viv a její<br />
kavárny, čtenáři se předhánějí ve vymýšlení,<br />
jaký obchůdek by si v tomto fantasy<br />
světě otevřeli oni. Legendy a latéčka se<br />
staly naprostou senzací a jedním z největších<br />
knižních fenoménů posledních<br />
let. Tak na nic nečekejte a nechte se<br />
okouzlit i vy! Jenom si dejte pozor...! Při<br />
čtení zaručeně dostanete neodolatelnou<br />
chuť na kávu a něco sladkého!<br />
Laser, 399 Kč, vychází 16. června
text: Falcon<br />
Kostlivec (The Boogeyman)<br />
Mistr hororu Stephen King v roce 1973<br />
publikoval v časopise Cavalier povídku<br />
Kostlivec a díky jeho pojetí strašidelné<br />
bytosti, ukrývající se ve skříni, se stala<br />
základem pro další vývoj hororového<br />
žánru. Podstatou příběhu Kostlivec je<br />
obecná legenda, která nahání strach<br />
dětem i dospělým a která se traduje<br />
už po staletí. 8. června do českých kin<br />
zamíří jeho filmové zpracování.<br />
Šestnáctiletá Sadie (Sophie Thatcher)<br />
se společně se svou desetiletou sestrou<br />
Sawyer (Vivien Lyra Blair) snaží vyrovnat<br />
s nedávnou tragickou smrtí své<br />
matky. Jejich otec Will Harper (Chris<br />
Messina), terapeut s úspěšnou domácí<br />
praxí, se pokouší pro své dcery udělat<br />
maximum, ale jeho snaha o navázání<br />
emocio nálního a psychologického<br />
vztahu se zcela míjí účinkem. Jeho<br />
neschopnost s nimi otevřeně hovořit<br />
o traumatizující ztrátě matky tak jen<br />
ještě více zhoršuje již tak velice napjaté<br />
rodinné vztahy.<br />
Když Willa neočekávaně navštíví<br />
záhadný nový pacient Lester Billings<br />
(David Dastmalchian), který se zoufale<br />
snaží s někým podělit o zármutek nad<br />
smrtí svých dětí, zanechá po sobě jeho<br />
návštěva temnou bytost, která se ukrývá<br />
ve tmavých koutech a baží po utrpení<br />
svých obětí. Sadie a Sawyer v důsledku<br />
přítomnosti této nadpřirozené bytosti<br />
zažívají řadu děsivých událostí. Skutečnost,<br />
že jim jejich otec není schopen<br />
popisované zážitky uvěřit, se tak stává<br />
hrozbou, která má potenciál celou<br />
rodinu definitivně zničit.<br />
Jako celovečerní film začal Kostlivec<br />
vznikat až díky mladé generaci filmových<br />
tvůrců. Všichni, od scenáristů<br />
a vedoucích tvůrčích oddělení až po<br />
producenty a režiséra, uvádějí, že<br />
Kingova povídka měla na jejich dospívání<br />
naprosto zásadní vliv.<br />
„Všichni známe Kingovy povídky, ale<br />
tahle, Kostlivec, ta nám utkvěla v paměti<br />
spousty let,“ prohlašuje scenárista<br />
Scott Beck, který spolu se svým přítelem<br />
z dětství a partnerem Bryanem<br />
Woodsem přišel s nápadem na scénář<br />
filmu a podílel se na jeho vzniku.<br />
Režisér Rob Savage si vzpomíná, jak<br />
v dětství četl Kingovy romány a nemohl<br />
pak v noci spát. „Jeho povídky se mi<br />
vždycky zaryly do paměti,“ přiznává.<br />
Hlavním cílem filmařů bylo vytvořit<br />
mnohavrstevný horor, jehož základem<br />
by byla skutečná, hrůzná událost, na kterou<br />
se nabaluje hrůza nadpřirozená.<br />
41<br />
FILM<br />
Z MYSLI<br />
NECHTE ROZSVÍCENO<br />
V KINECH OD 8. ČERVNA
42<br />
PROMOTION<br />
Propast<br />
mezi námi<br />
romance v americkém stylu<br />
od nadané české autorky<br />
text: Dagmar Topolová<br />
Chtěli byste mít vše, po<br />
čem vaše srdce touží?<br />
Nablýskaná auta, oblečení<br />
nejdražších značek, jezdit<br />
na luxusní dovolené<br />
a zažívat bujaré večírky<br />
v Los Angeles? Přesně<br />
takový život prožívá<br />
i Donna, hlavní postava<br />
knihy Propast mezi námi.<br />
Nastínili jsme vám zdánlivě pohádkový<br />
život jedné mladé dámy. Jenže jak už to<br />
tak bývá, nic není takové, jaké se na první<br />
pohled zdá. Donna není šťastná. Sžírá<br />
ji hluboký pocit osamění, nedocenění<br />
a smutku. Otec ji nutí věnovat se baletu,<br />
který jí už dávno nepřináší pocit radosti,<br />
ale pouze čiré utrpení. K tomu se má<br />
provdat za muže, jenž není ani schopný<br />
udělat si na ni čas. Donnin život už nezní<br />
tak dokonale, viďte? Aby dokázala vyletět<br />
ze zlaté klece a kráčet po své vlastní<br />
cestě, pilně se věnuje studiu. Tahle dívka<br />
má zkrátka vyšší ambice, než být poslušnou<br />
dceruškou a manželkou ignoranta.<br />
„Nenáviděla jsem to. Kdysi jsem balet<br />
milovala a dřela stejně jako ostatní, ale<br />
postupem času mi docházelo, že na<br />
to nemám. Nebyla jsem dost ohebná,<br />
dost ladná, dost cílevědomá. Nakonec<br />
mě balet začal ničit. Chtěla jsem toho<br />
nechat, ale rodiče si usmysleli, že když<br />
už jsem baletu dala šestnáct let svého<br />
života, byla by hloupost toho nechávat<br />
jen proto, že nejsem dost dobrá. V naší<br />
rodině se razilo heslo, že každý, kdo má<br />
peníze, je dost dobrý. Mnohdy dokonce<br />
lepší než ostatní.“<br />
Sebastian je Donnin naprostý protipól.<br />
Má tři, vesměs nevlastní sourozence<br />
a jako nejstarší syn se snaží své matce<br />
vypomáhat, jak jen to jde. Od rána<br />
do večera tvrdě pracuje a k tomu si<br />
odpykává trest za konflikty a rvačky.<br />
O finanční stabilitě si může nechat leda<br />
tak zdát. I přesto je relativně šťastný.<br />
Osud je ale mrška vypočítavá, a tak<br />
se stane, že tyhle dvě zdánlivě odlišné<br />
osobnosti svede dohromady. A tehdy<br />
se staneme svědky jejich milostného<br />
vzplanutí.<br />
Pokud očekáváte čistě romantický<br />
příběh, musíme vás vyvést z omylu.<br />
Láska a budování vztahu mezi dvěma<br />
naprosto odlišnými protagonisty sice<br />
hraje prim, ale Propast mezi námi naťukává<br />
i problematiku povrchnosti sociálních<br />
sítí, pokřivení morálních zásad,<br />
pokrytectví vyšší třídy a její odtrženost<br />
od reálných problémů obyčejných lidí.<br />
A nechybí ani porce akčních scén vyplývajících<br />
z povolání Donnina otce (být<br />
dcerou vlivného lobbisty a bohatého<br />
podnikatele zkrátka není žádná legrace).<br />
Autorka píše čtivě a díky střídání<br />
vyprávění z pohledu obou protagonistů<br />
je snazší Donně i Sebastianovi lépe<br />
porozumět a vcítit se do jejich problémů<br />
i pocitů nejistoty. Četné pasáže obsahující<br />
přímou řeč plnou hovorových výrazů<br />
způsobují, že stránky rychle a s lehkostí<br />
ubíhají. O kvalitě psaní Tess M. Puffrové,<br />
vypovídá i její série Zatracená láska,<br />
která sbírá na Databázi knih nadšené<br />
ohlasy.<br />
Red, 369 Kč, již vyšlo
Sedm dní smůly: Pondělí<br />
// Eva Amoresová a Matt<br />
Cosgrove<br />
Už jste někdy zažili smolný den? Justin ho má<br />
právě dnes. Posuďte sami: Jeho máma se vdala<br />
za upíra. Táta řídí obří záchod na kolečkách.<br />
Jeho kocoura nejspíš unesli mimozemšťané. No<br />
a Justin zrovna teď visí před celou třídou z okraje<br />
desetimetrové skokanské věže a na sobě má<br />
jen rychle mizející háčkované plavky. A to je<br />
teprve pondělí!<br />
43<br />
KNIŽNÍ TIPY<br />
Pikola, 299 Kč, vychází 12. června<br />
Knižní tipy<br />
Tím nejlepším dárkem za vysvědčení a celoroční píli<br />
je kniha! Pobaví, poučí a stane se skvělým parťákem<br />
pro vaše šikovné děti.<br />
Přijede dědeček!<br />
Obrázková etiketa pro<br />
nejmenší<br />
// Ladislav Špaček<br />
Máme rádi štěňata<br />
– nový domov pro<br />
pejsky // Catherine<br />
Jacobová, Rachael<br />
Saundersová<br />
Jája a její kamarádi touží mít vlastní<br />
pejsky. Pomáhají v útulku, a dokonce<br />
vytvoří klub, kde se učí, jak se o psy<br />
starat. Když se mají fence Lilly narodit<br />
štěňata, je čas vymyslet plán, jak<br />
dokázat, že budou zodpovědnými<br />
majiteli malých pejsků. Podaří se jim<br />
nakonec rodiče přesvědčit?<br />
Bambook, 279 Kč, již vyšlo<br />
Leporelo z oblíbené knižní série Dědečku,<br />
vyprávěj hravě vysvětluje, jak vycházet<br />
s ostatními dětmi na hřišti, jak se chovat na<br />
procházce, v obchodě, v rodině. Kniha pomocí<br />
obrázků ukazuje dobré i špatné chování, vede<br />
k návykům dětské etikety a pomůže dětem<br />
vytvořit rámec hodnot, které by je měly provázet<br />
po celý život.<br />
Pikola, 359 Kč, již vyšlo<br />
Gábi, schovej se!<br />
// Kathy Kacer<br />
Šance pro Stelu<br />
// McCall Hoyleová<br />
Příběh vyprávěný z psí perspektivy o mimořádné<br />
fence Stele, která musí nalézt odvahu k překonání<br />
vlastního strachu z nepěkných zkušeností<br />
z minulosti, aby mohla zachránit svou malou<br />
paničku trpící epilepsií.<br />
Prostřednictvím jednoduchého<br />
vyprávění autorka sleduje změny<br />
v každodenním životě jedné židovské<br />
rodiny a líčí postupné zhoršování<br />
jejich životních podmínek za druhé<br />
světové války, vše ale podává s nadějí<br />
a vírou v lepší časy. Knížka je pro děti<br />
od 9 let.<br />
Bambook, 299 Kč, již vyšlo<br />
Portál, 299 Kč, již vyšlo
44<br />
KNIŽNÍ TIPY<br />
Pořiďte si druhý mozek<br />
// Tiago Forte<br />
Do hlavy se vám toho víc nevejde?<br />
Řešení existuje: jednoduchý poznámkový<br />
systém, který vám bude spolehlivě sloužit jako<br />
druhý mozek. Z informací, které vás zahlcují<br />
a tíží, se rázem stanou kostky stavebnice, s nimiž<br />
bude radost si hrát.<br />
Přestaňte se trápit něčím, co za vás může udělat<br />
stroj, a začněte být kreativní!<br />
Jan Melvil Publishing, 399 Kč, již vyšlo<br />
ATLAS CHUTÍ ČECH,<br />
MORAVY A SLEZSKA<br />
Regionální kuchařka<br />
// Petra Tajovský<br />
Pospěchová<br />
Poznejte Českou republiku všemi<br />
smysly. Vydejte se na Valašsko,<br />
Slovácko, Hanou či Šumavu, do<br />
Slezska, Podkrkonoší, Horácka,<br />
Polabí, Prahy, Jižních Čech,<br />
Chodska a Sudet skrze 135 receptů<br />
i 40 tipů na výlety do přírody i za<br />
gastronomickými zážitky.<br />
Smart Press, 699 Kč, již vyšlo<br />
Knižní tipy<br />
Poslední červnové knižní tipy vás vezmou na cestu<br />
poznání a seberozvoje. Nechte se inspirovat místy,<br />
chutěmi nebo novými perspektivami.<br />
Kudy kráčel zločin<br />
// Karel Tichý, Hana Hlušičková<br />
Tyto skutečné kriminální případy hravě překonají<br />
fantazii autorů těch nejlepších detektivek.<br />
Nejznámnější případy české kriminální historie<br />
z pohledu policisty. Mrázek, Krejčíř, Jonák, Redl<br />
a mnozí další. Mediálně známé kauzy, o kterých<br />
jsme si mysleli, že je známe, v nové perspektivě –<br />
očima kriminalisty, který byl u toho.<br />
Rytmus roku –<br />
nástěnný průvodce<br />
jednotlivými měsíci<br />
v roce<br />
// Hanka Zemanová<br />
Měsíční přehledy sezónních<br />
a léčivých darů přírody<br />
Průvodce jednotlivými měsíci<br />
vám připomene, jaké lokální<br />
superpotraviny jsou právě na<br />
vrcholu své sezóny, jakou posilující<br />
kúru dopřát svému tělu a jak sladit<br />
jídelníček i životní styl s rytmy<br />
přírody.<br />
Smart Press, 399 Kč, již vyšlo<br />
Cenové války<br />
// Rupert Russell<br />
„Teorie chaosu nás učí, že spouštěcí události<br />
mohou být úplně nepatrné. Jako mávnutí<br />
motýlích křídel.“ Cenové války jsou reportážním<br />
cestopisem napříč zeměkoulí a chtějí zjistit, co<br />
způsobilo vlnu chaosu, který zachvátil svět po<br />
roce 2010.<br />
Audiolibrix, 399 Kč, již vyšlo<br />
Audiolibrix, 349 Kč, již vyšlo
S masem –<br />
– i bez masa<br />
U jednoho<br />
stolu<br />
Vařit při jednom pro toho, kdo si potrpí na maso, ale<br />
i kdo ho z nějakého důvodu nechce? S naší ojedinělou<br />
kuchařkou to nebude žádný problém!
text: Jan David<br />
foto: Fabiana Mertová<br />
46<br />
ROZHOVOR<br />
Čím víc Kempiči trpí,<br />
tím víc se čtenář baví<br />
Vtipná knížka vyrostla ze světa internetu<br />
Mrznou při výzvě nocovat ve spacáku v jeskyni i na sněhu.<br />
Odhalují záludné fungování sprch na žetony. Upozorňují,<br />
na co si dát pozor u grilované klobásy. „Diváky víc baví, když<br />
trpíme, než když jsme vyvalení někde na lehátku,“ potvrzuje<br />
se smíchem Vojtěch Říha, autor knihy Kempiči. Novinka<br />
vyšla z příběhů stejnojmenného seriálu internetové televize<br />
o poznávání českých kempů. Je to zábavné čtení nejen k vodě.<br />
Grada, 449 Kč, již vyšlo<br />
VOJTĚCH ŘÍHA (* 1990)<br />
Herec Klicperova divadla<br />
v Hradci Králové, kde se<br />
chystá na příští sezonu na roli<br />
Hamleta. Narodil se v roce<br />
1990 v Poděbradech, studoval<br />
činoherní herectví na JAMU<br />
v Brně, pět let hrál v ostravském<br />
divadle Petra Bezruče.<br />
Účinkoval v několika seriálech<br />
a stojí za vznikem populárního<br />
internetového pořadu<br />
Kempiči, který každé prázdniny<br />
vysílá televize Stream.<br />
cz. Nakladatelství Grada mu<br />
vydalo knihu Kempiči s podtitulem<br />
(Ne)postradatelný rádce<br />
pro milovníky kempinku.<br />
Proč je kniha nepostradatelným<br />
a zároveň i postradatelným rádcem<br />
pro milovníky kempinku, jak zní její<br />
podtitul?<br />
Aby čtenáři věděli, že v knížce nenajdou<br />
stoprocentně seriózní tipy a triky na to,<br />
jak v kempech fungovat. Popisujeme<br />
sice zkušenosti, na co všechno se dá<br />
v kempu narazit, ale hlavní je v knížce<br />
humor a nadhled.<br />
I když se z obálky smějete dva týpci,<br />
nenapadlo mě, že se u čtení budu<br />
smát také. Neznal jsem váš stejnojmenný<br />
internetový seriál Kempiči.<br />
Proč je v podtitulu slovo rádce a ne<br />
to, že je to nejbláznivější nebo nejvtipnější<br />
knížka z českých kempů?<br />
Počítáme, že knížku si budou kupovat<br />
zřejmě zejména lidé, kteří do kempu<br />
jezdí. Moje představa je, že si ji otevřou<br />
někde na lehátku u vody nebo v karavanu,<br />
a budou se bavit. A to použití<br />
slova „rádce“ – přece jenom po kempech<br />
jezdíme, povědomí o nich máme,<br />
takže nějaké rady se přece jenom dozví.<br />
Kniha je také o vzniku internetového<br />
seriálu s názvem Kempiči. Na obálce<br />
jste vyfocený s kamarádem Štefim,<br />
knihu jste napsal sám, uvnitř jste<br />
představení čtyři. Kdo jste?<br />
Celý projekt jsme začali ve dvou. Já<br />
a můj kolega Kuba Štefanec, alias<br />
Štefi, jsme jako otcové zakladatelé.<br />
Popisuju vše od samotného zrodu, kdy<br />
jsme se Štefim uvízli během covidu<br />
na jedné chalupě. Museli jsme tam<br />
zůstat, nechtěli jsme se nudit, tak jsme<br />
vymýšleli různé nápady. Vyšel z toho<br />
pořad, který jsme hned po nejbližších<br />
prázdninách začali točit. To je ta druhá<br />
linka knihy, jak v dnešní době v České<br />
republice vzniká nový internetový<br />
pořad. Dělali jsme to dva roky, než<br />
se Štefi přestěhoval do Thajska, kde<br />
dneska žije, a odkud nám fandí na<br />
dálku.<br />
V Thajsku ale asi nežije pod stanem,<br />
ne?<br />
To sice ne, ale zařídil si kočovný život.<br />
Pohybuje se po ostrůvcích, v cestování<br />
se našel.<br />
A další lidé z fotek?<br />
Průběžně jsme je přibírali do štábu.<br />
Třetí důležitou postavou je Martin<br />
Sedláček, který se stal kameramanem<br />
a začal nám dělat i postprodukci. Další<br />
jsou moderátoři. Postupem času jsme<br />
totiž došli do fáze, kdy každý díl natáčí<br />
jiná dvojice. Jsem tam ale vždy i já<br />
a třeba kamarádi z nových hereckých<br />
talentů tady v Česku.
Jste také herec Klicperova divadla<br />
v Hradci Králové. Tam se učíte role,<br />
tady tvoříte vtipné outdoorové příběhy.<br />
Jak vnímáte tyto odlišné světy?<br />
Je to dost rozdílné, ale v tom je to zajímavé.<br />
Jako herec mám zodpovědnost<br />
jenom sám za sebe, celým představením<br />
nás vede režisér. Tady je to náročnější, jde<br />
o celkový výsledek, navíc je herectví dost<br />
odlišné od moderování. Sice jsem moderoval<br />
nějaké plesy, ale stále se učím. Když<br />
se podívám na naše první díly, tak oproti<br />
těm posledním vidím rozdíl. Ze začátku<br />
jsme byli strašní a teď jsme míň strašní.<br />
Na chalupě v covidovém zajetí přišel<br />
nápad na seriál, jak to bylo s knížkou?<br />
Vznikla trochu náhodou, asi jako skoro<br />
všechno kolem tohoto projektu. Zmíněný<br />
Martin Sedláček kdysi pracoval v jednom<br />
nakladatelství a poslal jim moje texty,<br />
které jsem psal ještě při přípravě internetových<br />
Kempičů. Z nakladatelství Grada<br />
pak odepsali, že je to zajímá.<br />
Jak vám šla práce na knize?<br />
Psaní mě sice baví, ale je s tím hodně<br />
dřiny. Chvíli trvalo, než jsme si řekli, že<br />
do toho půjdeme. Říkal jsem si také, že<br />
přece jenom nejsem expert na kempy,<br />
že je u nás spousta lidí, kteří v nich tráví<br />
mnohem víc času a vědí o tom víc. Pak se<br />
ale vymyslel koncept druhé linky o vzniku<br />
internetovém pořadu, která může zajímat<br />
zase jinou skupinu lidí.<br />
V knize píšete, že je u nás asi 566<br />
kempů, kolik jste jich projeli, a který<br />
vyhrává z pohledu kempičů?<br />
Kolem čtyřiceti padesáti jich bude. Na<br />
léto chystáme další sérii, tam bude<br />
dalších plus šest kempů. A ohledně toho,<br />
který je nejlepší, to je strašně subjektivní.<br />
Něco jiného hledají důchodci, kteří jedou<br />
na ryby, a chtějí mít klid. Něco jiného<br />
hledá parta mladých. Mám proto v knize<br />
žebříček, kdy kempy hodnotím podle<br />
různých kategorií. Mladým lidem bych<br />
tak doporučil třeba Merkur Pasohlávky<br />
na jižní Moravě, kde je to divočejší.<br />
Osobně jsou mi ale bližší třeba kempy<br />
v Podkrkonoší, protože mě baví příroda,<br />
podhůří… Nemusím se koupat, tak tam<br />
nepotřebuju mít rybník.<br />
Jednou z navštívených lokalit je kemp<br />
na přehradě Rozkoš. Stavil jsem se<br />
tam obytňákem letos na jaře, takže<br />
mě dvojnásob pobavily vaše konkrétní<br />
postřehy. Vám se vyloženě musí hodit,<br />
když voda nestříká sprchou, ale dírou<br />
místo kachličky, ne?<br />
Samozřejmě jsou pro nás lepší kempy,<br />
které jsou trochu retro, kde něco nefunguje,<br />
než ty úplně luxusní. Na druhou<br />
stranu, vždycky musíme mít od kempu<br />
svolení u nich natáčet. A většina kempů,<br />
ve kterých tuší, že nejsou nejlepší z nejlepších,<br />
nás k sobě nepustí. Jezdíme<br />
tedy většinou po lepších kempech, kde<br />
takové problémy nejsou. Dá se ale říct,<br />
že úroveň kempů v České republice dost<br />
vyrostla, zvlášť když je provozují soukromníci.<br />
To jsou dneska hodně vymazlená<br />
střediska.<br />
Začali jste natáčet pod starodávným<br />
„áčkem“, pak jste získávali nový stan<br />
skrze vtipně popisované plnění výzev<br />
od jedné outdoorové firmy. V čem<br />
točíte aktuálně?<br />
Stanování je obecně na ústupu, novou<br />
sérii už také pojedeme v mini karavanech.<br />
Stanů je vidět čím dál míň, lidé<br />
raději bydlí v chatkách, apartmánech,<br />
bungalovech, populární jsou týpí,<br />
mobilhousy nebo vlastní karavany.<br />
Knihu jsem poprvé otevřel na náhodu<br />
na straně 179. Nouzové nocoviště<br />
Bučina, jste tam na sněhu. Věděli jste<br />
od začátku, že nepojedete jenom v létě<br />
a budete mít i mrazivé zážitky?<br />
Nevěděli. Někdy po první sérii, která<br />
měla docela úspěch, jsme si řekli, že se<br />
nám nechce čekat až do dalšího léta.<br />
Tak vznikl nápad na kempování v zimě.<br />
První místo právě nebylo ani kemp, ale<br />
to nouzové nocoviště na Šumavě. Točili<br />
jsme na přelomu února a března. Bylo to<br />
něco zase úplně jiného oproti kempu se<br />
zázemím, na sluníčku. Tady jsme zažívali<br />
zimu, utrpení, spaní na sněhu (smích).<br />
Byla to ale moc hezká zkušenost. Navíc<br />
diváky/čtenáře baví víc, když trpíme, než<br />
když jsme vyvalení někde na lehátku.<br />
Máte historku, na kterou byste raději<br />
zapomněl?<br />
Na Lipně jsme s sebou měli nový dron<br />
a točili jsme uprostřed přehrady na elektrické<br />
lodičce. Přišla ale obrovská průtrž<br />
mračen a s dronem za obrovské spousty<br />
tisíc nešlo na tomto plavidle přistát.<br />
Hodinu jsme tam popojížděli… To jsou<br />
případy, kdy mi zatrne. Kdybychom dron<br />
utopili, máme po legraci.<br />
Jak bude vypadat vaše opravdová<br />
dovolená? Buržoazní hotel, jak píšete<br />
v knize, nebo plátěný stan?<br />
Přiznám se, že už mám koupenou<br />
letenku do Thajska. Aby se kruh uzavřel,<br />
letím za Štefim, který si tam už půl roku<br />
pobíhá po ostrovech.<br />
Dostane od vás knížku jako dárek?<br />
Viděl ji už v elektronické podobě, protože<br />
má v knížce jednu kapitolu – z jeho<br />
pohledu to bylo jiné. Ale ano, povezu ji<br />
jako dárek.<br />
A nakolik je kniha fikce, i když v ní<br />
píšete, že 97 procent všeho je pravda?<br />
Všechny hlavní události a příběhy<br />
v kapitolách se stoprocentně zakládají<br />
na pravdě (smích). Nic si nevymýšlím<br />
od začátku do konce, ale je tam forma<br />
různého zveličování. Přece jen se říká,<br />
že žádné historce nesmí stát pravda<br />
v cestě.<br />
47<br />
V červnu jste přitom skákal do dvanáctistupňové<br />
vody...<br />
Díly se natáčejí začátkem června, aby<br />
pak vysílání vycházelo na prázdniny, ale<br />
to voda ještě nemívá úplně „koupatelnou“<br />
teplotu. Tyhle koupačky v ledových<br />
vodách se opakují každoročně. Jo, počasí<br />
je vždy velmi určující pro to, jak si kemp<br />
můžete užít.
připravila: Martina Vlčková<br />
foto: Kristina Reznik<br />
48<br />
PTÁME SE<br />
otázek<br />
pro Martinu Babišovou<br />
Narodila se v Ostravě, v Dublinu vystudovala prestižní<br />
hereckou akademii a momentálně žije v Praze. Za sebou<br />
má několik zajímavých filmových příležitostí (například<br />
v dramatu Minuta věčnosti nebo v hollywoodském seriálu<br />
Carnival Row) a literární debut s názvem Sundat se jak<br />
fénix, v němž bez milosti ukazuje vzlety a pády jedné<br />
mileniálské outsiderky. Jaká je sama čtenářka?<br />
1. Jakou knihu právě čtete?<br />
Momentálně čtu publikaci o psaní<br />
scénářů s názvem How to be funny,<br />
even if you are not. Píšu seriál, o který<br />
má zájem televize, takže se vzdělávám,<br />
jak to dělat líp. A pak mám rozečtený<br />
Deník alkoholičky, protože alkoholismus<br />
je teď takové moje téma – zpracovávám<br />
ho pro jednu divadelní hru.<br />
V každém případě dělám, co mám ráda<br />
– tedy hraju a píšu. A pokud zrovna<br />
nestojím před kamerou, snažím se psát<br />
o tématech, která jsou pro mě důležitá.<br />
Aktuálně to jsou i lidské hodnoty versus<br />
nastavení pozdní kapitalistické společnosti,<br />
rovnoprávnost žen a toxické<br />
vztahy.<br />
2. Je pro vás lepší papírové vydání,<br />
nebo čtečka?<br />
Vždycky to první, všechno ke čtení si<br />
raději vytisknu. Víc si to z papíru užiju.<br />
A navíc je to taková protiváha k mobilu<br />
a počítači, na kterých trávím spoustu<br />
času.<br />
3. S jakou literární postavou byste šla<br />
na víno?<br />
S Pippi Dlouhou punčochou. Šly<br />
bychom na víno (nebo klidně jen džus)<br />
a pak bychom podnikly spoustu dobrodružství<br />
a ničeho se nebály.<br />
4. U které knihy jste se smála nahlas?<br />
Not that kind of girl od Leny Dunham.<br />
Je to jedna z mých oblíbených umělkyň,<br />
která dokáže hezky vystihnout,<br />
jaké to je být mladá moderní žena.<br />
Jinak mě v poslední době velmi baví<br />
všechny knížky Sally Rooneyové.<br />
5. Oblíbený citát z knihy?<br />
Co je důležité, je očím neviditelné, protože<br />
správně vidíme jen srdcem.<br />
6. Jakou knihu byste si vzala na pustý<br />
ostrov?<br />
Skautskou příručku, abych tam přežila.<br />
Anebo Malého prince, kterého napsal<br />
francouzský spisovatel Antoine de<br />
Saint-Exupéry. V jednoduchosti je tam<br />
řečeno všechno podstatné pro spokojený<br />
život v nezávislosti na okolním<br />
dění. Tak bych si to připomínala.<br />
7. Kde knihy nejčastěji nakupujete?<br />
V mých oblíbených knihkupectvích<br />
v Praze, což je třeba Kosmas<br />
na Strossmayerově náměstí nebo<br />
Academia na Václaváku. Někdy na<br />
internetu.<br />
8. Co děláte s knihami, které už<br />
nechcete?<br />
Všechny si nechávám. Ráda bych jednou<br />
měla doma vlastní velkou sbírku<br />
knih. Moje babička to tak měla a mě<br />
vždycky moc bavilo, že jsem u ní skoro<br />
vždycky našla nějakou zajímavou knížku<br />
na přečtení.<br />
9. Proč je podle vás dobré číst knihy?<br />
Díky knihám zažívám nové zážitky, aniž<br />
bych musela opustit obývák. A taky se<br />
učím nové věci, které dělají můj život<br />
lepší.<br />
10. Jakého spisovatele byste si vybrala,<br />
aby napsal váš životní příběh?<br />
Sally Rooneyovou, protože má cit pro<br />
dnešní dobu. Nebo J. K. Rowlingovou,<br />
aby z mého života udělala pohádku<br />
plnou magie.
NOVINKY<br />
Z NAKLADATELSTVÍ PORTÁL<br />
Jak se vypořádat s duševním zraněním<br />
ROLF SELLIN<br />
Hojení vnitřních ran<br />
PŘEKLAD MICHAELA WEBEROVÁ<br />
Uštěpačné poznámky, chybějící slova poděkování nebo přehlížení mohou zasáhnout stejně silně jako<br />
odmítnutí či ostrá slova. Pokud bolest z tohoto zranění ignorujeme, zůstává podprahová. Teprve když ji<br />
přijmeme, můžeme uvolnit místo pro jiné, pozitivnější pocity. Autor ukazuje, jak najít odvahu podívat se<br />
a rozpoznat, co přesně v nás bylo zraněno; jak se postarat o svá zranění, vyrůst z nich, a dokonce je uzdravit;<br />
jak reagovat co nejrychleji nebo s odstupem a jak vyléčit i ty nejdávnější rány. Přitom nabízí řadu konkrétních<br />
návodů a metod práce s emoční bolestí.<br />
Jak posílit a upevnit přátelské vztahy<br />
FRIDA BERN ANDERSSON, DANIEL EK, PÄR FLODIN<br />
Ať žije přátelství!<br />
PŘEKLAD ELA DOLEŽALOVÁ<br />
V knize se dozvíme, jak zmapovat historii přátelských vztahů, vyhodnotit vlastní kvality i slabá místa,<br />
jak zjistit, co v přátelství zanedbáváme, kde jsme nejzranitelnější, jak vyhodnotit reakce ostatních, když<br />
se jim otevřeme. Dalšími oblastmi jsou kladení odvážných otázek, schopnost odpouštění či přání bez<br />
vyžadování, najdete zde také různé techniky a cvičení. Autoři se částečně dotkli i tématu vysoké citlivosti,<br />
pokud jde o odvahu otevřít se ostatním.<br />
Průvodce pro zvládání emocí<br />
SHERI VAN DIJK<br />
Jak zklidnit bouři emocí<br />
PŘEKLAD LINDA BARTOŠKOVÁ<br />
Máte-li obtíže se zvládáním emocí, může se zdát, že ztrácíte kontrolu nad celým svým životem. Pokud je pro<br />
vás někdy náročné emocím porozumět, projevovat a zpracovávat je, tato kniha bude průvodcem, který vám<br />
pomůže emoce zvládat v klidu. Poslouží k tomu dovednosti, které jsou součástí dialektické behaviorální<br />
terapie. V kombinaci s technikami z kognitivně behaviorální terapie a mindfulness tvoří sadu pro přežití<br />
emoční bouře.<br />
Knihu uvítají lidé, kteří se potýkají se zvládáním emocí, psychologové a psychoterapeuti.<br />
www.portal.cz
50<br />
KŘÍŽOVKA<br />
ZÍSKEJTE JEDNU<br />
ZE 3 KNIH MODRÁ KREV<br />
Správné znění tajenky<br />
zašlete mailem na<br />
magazin@rosier.cz.<br />
Do předmětu napište<br />
Křížovka a nezapomeňte<br />
připsat adresu, na kterou<br />
zašleme případnou výhru.<br />
Na Instagramu @magazinknihkupec zveřejníme<br />
30. června jména tří výherců, které budeme<br />
následně sami kontaktovat.<br />
Tajenka ukrývá motto červnového vydání našeho<br />
magazínu.
G. H. Hardy: Obrana matematikova<br />
Esej jednoho z největších matematiků 20. století se zamýšlí<br />
nad krásou matematiky a smyslem matematikovy práce.<br />
Přibližuje stylem přístupným i pro laiky, co je obsahem<br />
matematické analýzy a jaký význam má lidská tvořivost<br />
v tak teoretické disciplíně, jakou je čistá matematika.<br />
Hardyho myšlenky ovšem přesahují hranice jeho oboru<br />
a vedou k úvahám nad vědeckou činností obecně.<br />
Charles Laurence: Společenský agent Jiří Mucha<br />
Nové vydání vzpomínek novináře Charlese Laurence, který<br />
vypráví příběh své rodiny, hluboce zasažené pobytem v Československu<br />
v padesátých letech 20. století. Líčené události<br />
poskytují nečekaný pohled na Muchovu činnost za komunistického<br />
režimu i na mnohé další aktéry té doby a dávají<br />
nahlédnout do rozsahu a způsobu mechanismů, kterými<br />
Státní bezpečnost kontrolovala a „řídila“ kroky občanů.<br />
Nakladatelství založené v prosinci 1989<br />
Dáváme kvalitním knihám prostor<br />
Henry Kissinger: Umění politické strategie<br />
Světoznámý politolog, historik, poradce pěti amerických<br />
prezidentů a laureát Nobelovy ceny míru detailně analyzuje<br />
kariéru šesti legendárních státníků Konrada Adenauera,<br />
Charlese de Gaulla, Richarda Nixona, Anwara Sadata, Lee<br />
Kuan Yewa a Margaret Thatcherové. Kissinger všechny vybrané<br />
vůdce osobně poznal a označil je za skutečně výjimečné<br />
osobnosti. Vychází k autorovým stým narozeninám.<br />
Narine Abgarjanová: Čtyři ženy a jeden pohřeb<br />
V arménském městečku Berd zemřel místní pokrývač a kameník<br />
Simon, známý jako velký záletník. Přicházejí se s ním<br />
rozloučit také jeho bývalé milenky – každá se svým mnohdy<br />
tragickým životním příběhem, ale s dávnou šťastnou vzpomínkou.<br />
Simon procházel životem těchto ztrápených žen<br />
jako životodárná síla, která jim vrátila sebevědomí, radost<br />
a pocit, že svět může být přese všechno strádání krásný.