KNIHKUPEC 07
První letošní vydání oblíbeného knižního magazínu Knihkupec přináší na svých stránkách opět aktuální přehled nejdůležitějších knižních novinek a událostí. K tomu řadu rozhovorů se zajímavými lidmi, kteří knižní svět ovlivňují, čtenářské recenze, knižní tipy a mnoho doporučení.
První letošní vydání oblíbeného knižního magazínu Knihkupec přináší na svých stránkách opět aktuální přehled nejdůležitějších knižních novinek a událostí. K tomu řadu rozhovorů se zajímavými lidmi, kteří knižní svět ovlivňují, čtenářské recenze, knižní tipy a mnoho doporučení.
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Román Les patří do postapokalyptické<br />
literatury. Jaký je váš vztah<br />
k tomuto žánru?<br />
Samozřejmě jsem četl další podobně<br />
laděné knihy jako Konec civilizace,<br />
Malevil, Pána much nebo Metro. Vyrostl<br />
jsem na Wyndhamově románu Den trifidů<br />
a dodnes patří k mým nejoblíbenějším.<br />
Jako malý kluk jsem ho četl, přímo<br />
hltal, dlouho do noci u lampičky, která<br />
unaveně blikala, protože v osmdesátých<br />
letech byl náš dům na konci elektrického<br />
vedení. Hlavně v sobotu večer,<br />
když se ve všech domácnostech peklo<br />
a pouštěla televize, se energie doplazila<br />
k nám domů s posledním vypětím sil.<br />
Krásné časy.<br />
51<br />
V Lese lze najít analogii k dílu amerického<br />
spisovatele Cormaca McCarthyho<br />
Cesta. Myslel jste na něj při psaní?<br />
McCarthyho Cestu jsem pochopitelně<br />
četl, je to bravurní dílo, stejně jako<br />
ostatní zmíněné tituly. Pokud bude<br />
čtenář vnímat nějakou spojitost mezi<br />
Lesem a Cestou, tak ať ji, prosím, přijímá<br />
jako hold všem zmíněným žánrovým<br />
klasikům. Román Les je stejně jako<br />
McCarthyho Cesta knižní road movie,<br />
kde je hlavní postava chlapec. A tady,<br />
myslím, podobnost mezi oběma díly<br />
končí. Les má dvě linie příběhu. Jednu,<br />
ve které je chlapec malý a snaží se<br />
orientovat v situaci, kdy se jeho svět od<br />
základu změnil. Aby přežil, musí v sobě<br />
najít správné instinkty, nespoléhat se na<br />
jiné, ale zároveň se od nich učit. V druhé<br />
linii příběhu je už dospělým mužem,<br />
nesoucím si návyky z boje o přežití.<br />
Na rozdíl od ostatních lidí, kteří založili<br />
kmeny a společenství, se neusadil,<br />
putuje krajinou a pozoruje, jak se nový<br />
svět vyvíjí.<br />
V románu nešetříte drastickými scénami.<br />
Proč jste se k nim uchýlil?<br />
Máte pravdu, že některé pasáže jsou brutální.<br />
Dlouho jsem přemýšlel, zda je vynechat,<br />
ale k vystižení situace a celkové<br />
atmosféry jsou potřebné. Jedním z mých<br />
inspiračních zdrojů byla sociální studie<br />
lidského chování v extrémních podmínkách,<br />
jako jsou nehostinná poušť nebo<br />
hory. Zkouška životem v přírodě prověřuje<br />
charakter, odpadají morální zásady,<br />
objevuje se násilí. Les pohltil člověka, vzal<br />
jej zpátky do svého lůna, mezi divoká<br />
zvířata. Můj román dává v jistém smyslu<br />
návod, jak přežít, poučit se a začít znovu.<br />
Identifikujete se s některým ze svých<br />
románových hrdinů?<br />
V každé postavě je vždy něco ze mě,<br />
i když se to snažím potlačit. Před třinácti<br />
lety jsem pracoval na textu, kde byla<br />
hlavní hrdinkou dívka a já se do ní cíleně<br />
vtělil. Snažil jsem se jako dívka přemýšlet,<br />
milovat se, žít. Posléze mě tato vnitřní<br />
změna dostihla v reálném životě a začali<br />
se mi dvořit muži. Nebylo to příjemné, tak<br />
jsem se zas přeladil do mužského módu.<br />
A pokud bych si měl vybrat postavu<br />
v Lese, která ke mně má nejblíže? Byl<br />
by to chlapec ve chvíli, kdy nemocný Ital<br />
svádí vnitřní souboj se Smutnou, vymýšlí,<br />
jak se jí zbavit, a hoch stojí před rozhodnutím,<br />
komu má věřit.<br />
Krátce před románem Les vám vyšla<br />
kniha Pohádky ze skládky. Oběma<br />
textům je společné enviromentální<br />
téma. Dělá vám vztah člověka k přírodě<br />
starost?<br />
Při rešerších k Lesu se mi dostala do ruky<br />
populárně-vědecká publikace Alana<br />
Weismana Svět bez nás. Autor se v ní<br />
zabývá myšlenkou, co by se stalo, kdyby<br />
lidstvo zmizelo. Předpokládá se například,<br />
že by spolu s námi zcela přirozeně<br />
vyhynuli švábi, ale ptáci by na tom byli<br />
mnohem lépe a vyvinuli by se v nové<br />
druhy. Autor mimo jiné popisuje příchod<br />
pravěkého člověka do Ameriky, kde do té<br />
doby žila velká zvířata. Podle některých<br />
vědeckých teorií je vyhubili právě pravěcí<br />
lidé. Lovili a zabíjeli je tak nemilosrdně, až<br />
způsobili jejich vymizení.<br />
Dnešní nevratná ztráta ohromného<br />
množství živočišných a rostlinných druhů,<br />
jak ji kolem sebe vidíme, se musí<br />
dotknout každého. Osobně nemám<br />
rád golfové trávníky obden žužlané<br />
sekačkami a přeměněné na místa bez<br />
hmyzu a života. Dnes toho o přírodě<br />
známe hodně, ale podstata nám uniká.<br />
Oprostili jsme se od ní a nechceme<br />
pochopit, že jsme její součástí.<br />
Jaká je vaše nejhorší noční můra?<br />
Často slýcháme, že je krásné zemřít ve<br />
spánku, hezky v poklidu. Na základě<br />
zkušenosti si to nemyslím, naopak,<br />
může to být ten nejhorší způsob smrti.<br />
Jednou mě probudila noční můra, byl<br />
jsem celý zpocený, hrůzou jsem se třásl<br />
a srdce mi tlouklo, jako by mělo puknout.<br />
Měl jsem živý sen, v němž jsem<br />
se dostal do mysli cizího muže. Pár dní<br />
na to jsem se dočetl v novinách, že o tři<br />
sta kilometrů dál nějaký muž téže noci,<br />
kdy mě přepadla noční můra, spáchal<br />
zločin. Zavraždil spícího člověka. Byl<br />
jsem rád, že ho chytili. Některé obrazy<br />
z mysli jiných lidí se mi vybavují i dnes.<br />
To jsou moje noční můry a já doufám,<br />
že se nezhmotní.<br />
Jaké je poselství Lesa?<br />
Představme si, že jsme členové jedné<br />
z prvních tlup Homo, pohybující se<br />
pralesem. Je noc, tlupa spí a tmou<br />
se neslyšně přibližuje hladový predátor.<br />
Najednou nás vzbudí křik, jsme<br />
ochromeni hrůzou, zmatení. Ráno<br />
zjistíme, že jeden člen tlupy chybí. Noc<br />
nebo něco v noci ho vzalo. Nevíme,<br />
co to bylo, a ta nevědomost je děsivá.<br />
Neznámo pojmenujeme zlo. Poselství<br />
románu vidím v pochopení, že všechno<br />
má konkrétní příčinu.